Справа № 343/1359/22 
Провадження № 22-ц/4808/1267/22 
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                        Пнівчук О.В.,
               суддів:                        Бойчука І.В., Девляшевського В.А.,
з участю секретаря                Мельник О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_7 Міністерства оборони України на рішення Долинського районного суду від 22 вересня 2022 року, у складі судді Лицура І.М., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_6 Міністерства оборони України та Управління соціального захисту населення Калуської РДА Івано-Франківської області, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внести зміни до актових записів про народження дітей в частині відомостей про батька, вказавши їх батьком ОСОБА_2 . 
Свої вимоги мотивувала тим, що з січня 2015 року вона почала проживати однією сім`єю разом з ОСОБА_2 . Проживали вони в АДРЕСА_1 в приватному будинку, Ѕ частка якого залишилася в спадок ОСОБА_2 . Заявниця з ОСОБА_2 офіційно не одружувались, але фактично проживали як одна сім`я сім років до 2022 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В свідоцтвах про народження дітей вона вказала своє прізвище, а батьком з її слів записано ОСОБА_7 , хоча насправді їх батьком є ОСОБА_2 , вона тільки змінила прізвище батька з ОСОБА_7 та ОСОБА_7 , тобто державна реєстрація народження дітей проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 
ІНФОРМАЦІЯ_5 під час бойових дій в Україні ОСОБА_2 загинув. Як цивільна дружина ОСОБА_2 , вона має право на одноразову грошову допомогу в разі загибелі військовослужбовця на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.11.2013 року зі змінами, внесеними постановами КМУ № 335 від 18.05.2017 року та № 1142 від 18.11.2021 року. 
Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 25.05.2022 року встановлено факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 . Крім неї, право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця також мають їх спільні з ОСОБА_2 діти. Оскільки у свідоцтвах про народження дітей відомості про батька зазначені за її вказівкою, а факт встановлення батьківства необхідний для забезпечення прав дітей на належне утримання зі сторони держави у зв`язку з втратою годувальника, то вона звернулася в суд з даною заявою.
Рішенням Долинського районного суду від 22 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено факт батьківства відносно неповнолітніх дітей та внесено зміни в актові записи про народження дітей в частині відомостей про батька.
Не погоджуючись із вказаними рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_6 Міністерства оборони України подав апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звернулась до суду для встановлення факту батьківства померлого ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з метою отримання належного утримання з боку держави у зв`язку з втратою годувальника та одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року.
Так, юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб.
Однак, звертаючись до суду з вказаною заявою, визначаючи мету встановлення вказаного факту, заявниця посилається на необхідність реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця. Тому фактично із вимоги заявниці вбачається спір про право щодо призначення та здійснення виплати одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року.
Зазначає, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ для встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання. 
Вважає, що під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.
Просить скасувати рішення суду та прияти нове рішення, яким у задоволення заяви про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей заявника відмовити.
       Сторони правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористались.
У судовому засіданні представник Міністерства оборони України Марціс Б.С. підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_10 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду щодо відсутності спору про право у даній справі.
Представник управління соціального захисту населення Калуської РДА Івано-Франківської області, будучи належно повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає.
Постановляючи рішення про задоволення заяви, суд виходив з того, що встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження дітей породжує юридичні наслідки для заявниці, оскільки її діти зможуть скористатися правом на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця та отримати в подальшому належне утримання зі сторони держави в зв`язку з втратою годувальника, а дослідженими доказами підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю яких є заявниця.
З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.
У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Зі змісту статті 318 ЦПК України вбачається, що встановлення факту, що має юридичне значення розглядається шляхом подачі заяви, в якій заявник повинен зазначити який факт підлягає встановленню та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Частиною другою статті 125 СК України передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.
У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, згідно ч.1 ст. 130 СК України, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 статті 135 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з січня 2015 року без реєстрації шлюбу проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 .
Дана обставина підтверджена рішенням Долинського районного суду від 25.05.2022 року, яким встановлено факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 2015 року до дня смерті ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 помер.
За час спільного проживання в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилося двоє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у свідоцтвах про народження яких батьками записані: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_7 .
Допитані у суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили що ОСОБА_1 переїхала проживати до ОСОБА_2 , вони вели спільне господарство, за час спільного проживання у них народилися двоє дітей син ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6 .
Із наданої копії власноручно написаної автобіографії військовослужбовця ОСОБА_2 від 14.06.2016 року, останній вказував, що має дружину ОСОБА_1 , 1988 року народження, яка знаходиться в декретній відпустці, та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Таким чином, суд на підставі зібраних доказів у справі дійшов обгрунтованого висновку про те, що факт батьківства ОСОБА_2 стосовно дітей ОСОБА_16 та ОСОБА_4 доведено.
Колегія суддів вважає, що суд дав правильну оцінку доводам представника заінтересованої особи -ІНФОРМАЦІЯ_7 Міністерства оборони України про те, що в даній справі вбачається спір про право.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що у заявниці наявний спір з іншою особою, яка претендує на отримання одноразової грошової допомоги від держави по втраті годувальника в зв`язку із загибеллю військовослужбовця.
Натомість мати загиблого ОСОБА_2 - ОСОБА_13 була допитана у даній справі в якості свідка та підтвердила факт батьківства її сина щодо дітей ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , будь-яких заперечень щодо отримання у подальшому її онуками одноразової допомоги не заявляла.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що заявниця визначаючи мету встановлення факту батьківства ОСОБА_2 щодо їх дітей - отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, а тому із такої вимоги заявниці вбачається спір про право щодо призначення та здійснення виплати одноразової грошової допомоги, не заслуговують на увагу, оскільки апелянт, посилаючись на наявність спору про право не зазначає який саме конфлікт інтересів заявниці та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.
Крім того, апеляційна скарга не містить будь-яких заперечень щодо оцінки судом першої інстанції зібраних доказів у справі у їх сукупності, які підтверджують факт батьківства ОСОБА_2 щодо дітей  ОСОБА_16 та ОСОБА_4 .
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_7 Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Долинського районного суду від 22 вересня 2022 року - без зміни.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 грудня 2022 року.

Головуюча                                                        О.В. Пнівчук
Судді:                                                                І.В. Бойчук
                                                               В.А. Девляшевський