Справа № 462/5930/22                                Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М. 
Провадження № 33/811/1317/22                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

       14 грудня 2022 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сагаля Сергія Вікторовича, розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Сагаля Сергія Вікторовича на постанову Залізничного районного суду міста Львова від 02 листопада 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП,
встановив: 
постановою Залізничного районного суду міста Львова від 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн., з конфіскацією паспорта Держави Ізраїль №33648114, виданого 19 червня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнуто з ОСОБА_1 496 гривень 20 копійок судового збору в дохід держави.
Відповідно до постанови, 28 жовтня 2022 року о 21 год. 30 хв. під час перевірки документів у пасажирів потягу № 715 сполученням «Київ - Львів - Перемишль» на території Залізничного району міста Львова була виявлена особа, яка пред`явила на паспортний контроль закордонний паспорт громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_1 виданий 19.06.2019 року на ім`я ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону України дана особа зізналась, що являється громадянином України та пред`явила паспорт громадянина України для виїзду закордон серії НОМЕР_2 , виданий 29.04.2013 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про громадянство України» у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України. Даним фактом вищевказаний громадянин порушив вимоги ст.2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, тобто здійснив незаконне перетинання ДКУ без відповідних документів в умовах воєнного стану, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.
На зазначену постанову захисник Сагаль С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог вказує, суд першої інстанції порушив норми Конституції України, процесуального та матеріального права, не врахував всіх фактичних обставин справи та невірно оцінив докази, які не є достатніми для визнання вини ОСОБА_1 .
Зазначає, що інформація у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 пред`явив паспорт громадянина України для виїзду за кордон та зізнався, що являється громадянином України, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 надавав паспорт Держави Ізраїль та не надавав паспорту громадянина України для виїзду за кордон, тому що він у нього фізично відсутній, і не зізнавався у тому, що є громадянином України.
Вважає, що той факт, що ОСОБА_1 визнав свою вину, підписавши і ознайомившись із матеріалами справи, які йому надав для ознайомлення працівник ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є підставою для притягнення останнього до відповідальності за правопорушення, яке останній не вчиняв. Вказує, що ОСОБА_1 не є правником та не розуміє усіх процедурних та формальних моментів оформлення відносно нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення та не користувався в той час правничою допомогою, послугами перекладача.
Захисник стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та «Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення».
Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та інші письмові докази, які існують у справі, не є безумовними та беззаперечними доказами доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , доводи захисника Сагаля С.В., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 284050 від 28.10.2022 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; довідкою-витягом від 28.10.2022 року; рапортами працівників відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в яких викладені обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно з якими останній визнав факт вчинення правопорушення та вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення; копією закордонного паспорта громадянина Держави Ізраїль № НОМЕР_1 ; копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 29.04.2013 року. 
Заперечення захисником вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, не спростовує правильних висновків суду першої інстанції про доведеність його вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту. 
Доводи апелянта про те, що  ОСОБА_1 не пред`являв паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не зізнавався, що являється громадянином України, спростовуються наявними в матеріалах справи поясненнями ОСОБА_1 від 28.10.2022 року, згідно з якими останній визнав факт вчинення правопорушення та вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Крім того, ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 284050 від 28.10.2022 року, чим засвідчив свою згоду із внесеними до нього даними. 
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 284050 від 28.10.2022 року складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований, а тому доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. з конфіскацією паспорта Держави Ізраїль накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні. 
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

       постанову Залізничного районного суду міста Львова від 02 листопада 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Маліновська-Микич О.В.