ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2022 року
м. Черкаси   

Справа № 707/218/20	  	
Провадження № 22-ц/821/974/22	  	
Категорія: скарга на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В. 
суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Винник І.М.

учасники справи: 
скаржник (боржник):  ОСОБА_1 
представник скаржника: адвокат Остапенко Ірина Сергіївна
орган, дії якого оскаржуються: Черкаський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
заінтересована особа (стягувач): Черкаська міська рада

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Остапенко Ірини Сергіївни на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 09 червня 2022 року (постановлену в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області під головуванням судді Миколаєнко Т.А.) у справі за скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Остапенко Ірини Сергіївни на дії державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського Олександра Миколайовича,-

в с т а н о в и в :

01 червня 2022 року представник ОСОБА_1 – адвокат Остапенко І.С. звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М. та просила:
- визнати протиправними дії державного виконавця Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Яворського О.М., при ухваленні постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саму постанову від 03 травня 2022 року про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 67130579 – незаконною;
- визнати протиправними дії державного виконавця Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Яворського О.М. у залученні 10 травня 2022 року спеціаліста, а сам акт державного виконавця від 10 травня 2022 року про примусове входження – незаконним;
- визнати протиправними дії державного виконавця Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Яворського О.М., у залученні 10 травня 2022 року спеціаліста під час передачі майна за адресою: АДРЕСА_1 , а сам акт передачі майна від Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) до Черкаської міської ради, складений 10 травня 2022 року, - незаконним.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 09 червня 2022 року у поновленні строку для подання скарги на дії державного виконавця Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Яворського О.М. - відмовлено.
Скаргу адвоката Остапенко І.С., подану в інтересах ОСОБА_1 на дії державного виконавця Черкаського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) Яворського О.М. – залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що скаржниця пропустила строк для звернення зі скаргою на дії державного виконавця без поважних причин, а зазначені представником скаржниці підстави для поновлення строку не є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії.
Водночас, суд першої інстанції зазначив, що скаржниця не надала належних доказів, які б підтвердили поважні причини несвоєчасного звернення зі скаргою до суду, а відтак, суд дійшов висновку про відмову у поновленні строку та залишення її без розгляду.
В апеляційній скарзі, поданій 22 червня 2022 року, представник ОСОБА_2 – адвокат Коваленко Л.І., вважаючи ухвалу суду першої інстанції постановленою з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та із порушенням норм процесуального права, просила ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 09 червня 2022 року скасувати.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд не надав належної оцінки доводам скаржниці щодо строків оскарження дій державного виконавця, не врахував поважні причини його пропуску, як наслідок, дійшов помилкового висновку про те, що скарга подана поза межами процесуального строку встановленого ст. 449 ЦПК України.
Крім того, висновок суду про те, що у адвоката не існувало об`єктивних непереборних труднощів, які б перешкоджали їй отримати доступ до матеріалів виконавчого провадження є хибною, оскільки матеріали виконавчого провадження знаходяться у розпорядженні державного виконавця та лише 23 травня 2022 року останнім було надано доступ до них. 
З урахуванням викладеного особа, що подала апеляційну скаргу зазначає, що фактично ОСОБА_1 дізналась про порушення прав, свобод та інтересів 23 травня 2022 року, тому строк на подачу скарги на дії державного виконавця відраховується від цього дня, а тому скарга подана у визначений законом строк. 
У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 29 серпня 2022 року, Черкаський відділ ДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м. Київ) просив залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Остапенко І.С. без задоволення, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 09 червня 2022 року – залишити без змін. 
Відзив на апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскільки скаржниця звернулася до суду поза межами строку на оскарження та не навів переконливих та поважних доводів поновлення такого строку, тому суд підставно відмовив у його поновленні та залишив скаргу без розгляду.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 – адвоката Остапенко І.С. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, про наявність постанови державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського О.М. про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 67130579, ухваленої 03 травня 2022 року, ОСОБА_1 стало відомо 05 травня 2022 року, що підтверджується копією поштового конверту та даними відстеження трек номеру (а.с. 40, 40 звор.)
Саму ж скаргу подано до суду 01 червня 2022 року (а.с. 1-5).
Як на підставу поважності причин пропуску строку на оскарження, особа, що подала апеляційну скаргу зазначає, що оскільки ОСОБА_1 є особою похилого віку, яка має слабке здоров`я та необізнаною з юридичних питань, остання 16 травня 2022 року звернулась за правовою допомогою до адвоката, про що було укладено Договір №16/05/2022 (а.с. 21-22).
Враховуючи те, що матеріали виконавчого провадження знаходяться у розпорядженні державного виконавця, то лише 23 травня 2022 року останнім було надано доступ до них.
Таким чином, представник ОСОБА_1 – адвокат Остапенко І.С. зазначає, що фактично ОСОБА_1 дізналась про порушення прав, свобод та інтересів 23 травня 2022 року, тому строк на подачу скарги на дії державного виконавця слід відраховувати саме від цього дня.
Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України ухвала є різновидом судового рішення.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у поновленні процесуального строку та залишення скарги без розгляду, суд першої інстанції керувався нормами п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України про те, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.
Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що заявницею, зокрема, не надано доказів, які б свідчили про те, що нею пропущено строки звернення до суду з вказаною скаргою з поважних причин, місцевий суд 02 червня 2022 року залишив дану скаргу без руху, з наданням строку для усунення приведених недоліків.
Водночас, виконуючи дану ухвалу, представником ОСОБА_1 – адвокатом Остапенко І.С. знову ж таки не надано обґрунтованих доказів із зазначенням поважних причин, які перешкоджали їй звернутись до суду в строки, визначені ст. 449 ЦПК України. 
Колегія суддів звертає увагу, що однією із основних засад цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, відповідно до змісту якого саме особа, яка звертається зі скаргою до суду, повинна довести факт дотримання нею вимог закону щодо оскарження нею дій зокрема державного виконавця в межах встановленого законом строку, а у разі оскарження поза межами передбаченого законом строку, довести наявність поважних причин, які перешкодили їй вчинити цю процесуальну дію, в передбачений законом строк.
Посилання скаржниці на те, що саме отримання оскаржуваної постанови державного виконавця без документів, на підставі яких було залучено спеціаліста, не є підставою для звернення до суду, є необґрунтованими, оскільки вона, у розумінні ст. 83 ЦПК України, не позбавлена права у процесі безпосереднього розгляду справи, надати відповідні докази до суду, обґрунтувавши об`єктивну неможливість їх подання разом з подачею скарги.
Крім того, доводи особи, що подала апеляційну скаргу щодо укладення договору про надання правової допомоги лише 16 травня 2022 року та ознайомлення адвоката з матеріалами виконавчого провадження лише 23 травня 2022 року також є необґрунтованими з тих підстав, що матеріали справи не містять переконливих доказів об`єктивної неможливості самої скаржниці звернутися до суду в строк 10 днів, який почав свій відлік з дня отримання нею оскаржуваної постанови, тобто з 05 травня 2022 року.
Приймаючи до уваги те, що скаржницею не надано переконливих доводів та доказів про наявність об`єктивних, непереборних обставин чи істотних труднощів, які перешкоджали ОСОБА_1 звернутися до суду у визначені законом строки, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості, відповідно, відсутні правові підстави для його скасування.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлена у справі ухвала є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 374 та статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – адвоката Остапенко Ірини Сергіївни – залишити без задоволення.
Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 09 червня 2022 року у справі за скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Остапенко Ірини Сергіївни на дії державного виконавця Черкаського відділу державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яворського Олександра Миколайовича– залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча                          О.В. Карпенко

Судді                 В.Г. Бородійчук 

               Л.І. Василенко