ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 листопада 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/1404/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
 розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство  2245" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року (суддя 1-ї інстанції Сіпака А.В.) у справі №280/1404/22 за позовом  Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство  2245" про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Автотранспортне підприємство 2245”  про стягнення заборгованості з фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 74773,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Автотранспортне підприємство 2245” має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсій, призначених відповідно до пункту другого Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених на підставі пунктів б-з статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Вказувало, що борг підприємства перед Пенсійним фондом України по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", згідно розрахунків за період з лютого 2020 року по серпень 2021 року становить 74773,80 грн. На адресу відповідача направлялись відповідні розрахунки на загальну суму фактичних витрат на виплату та доставку виплачених пенсій, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення, однак зазначені в розрахунках суми підприємством не сплачувались, у зв`язку із чим за вказаний період утворилась заборгованість на суму 74773,80 грн. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року позов задоволено.
На вказане рішення суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, не навів жодних мотивів щодо доводів відповідача, які стосувались необґрунтованості призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 .
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат, пов`язаних з виплатою і доставкою пільгових пенсій у відповідача виникла на підставі розрахунків на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених до пунктів б-з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за лютий 2020 року - серпень 2021 року по пенсіонеру ОСОБА_1 .
Вказані розрахунки, в яких було обчислено фактичні витрати на виплату та доставку пенсій працівникам, які працювали на підприємстві та мають право на пільгову пенсію, надсилались на адресу відповідача.
Відповідно до розрахунку суми боргу за період з лютого 2020 року по серпень 2021 року з відшкодування фактичних витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених до пунктів б-з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, по Товариству з обмеженою відповідальністю “Автотранспортне підприємство 2245”, загальна сума заборгованості названої установи з указаних витрат за період з лютого 2020 року по серпень 2021 року становить 74773,80 грн.
Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив витрати, пов`язані з доставкою і виплатою пільгових пенсій у вказаній сумі, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулось до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про його обґрунтованість.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV та Інструкцією про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1.
Статтею 13 Закону №1788-ХІІ визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
- пункт "а" працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;
- пункти "б"-"з", зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно з абзацом 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-ІVпідприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
Відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в частині пенсій, призначених згідно з пунктами "а", "б-з" частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме грошова сума, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам за списками №№1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.
Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений Постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, якою затверджена Інструкція.
Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 6.1 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Пунктом 6.4 Інструкції №21-1 встановлено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Згідно з пунктом 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону№1788-ХІІ, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Отже, відповідач зобов`язаний щомісячно до 25-го числа здійснювати покриття фактичних витрат на виплату пенсій, призначених на пільгових умовах.
Таким чином, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, в частині пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства (відповідача).
Окрім цього, законодавство зобов`язує органи Пенсійного фонду повідомити підприємство про настання обставин, які впливають на суму відшкодування, шляхом надіслання підприємству розрахунку.
Як свідчать встановлені обставини справи, відповідач, будучи платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, не виконує свої зобов`язання в частині відшкодування витрат пов`язаних з доставкою і виплатою пенсій призначених за віком на пільгових умовах по Списку № 2, а саме розрахунків на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених до пунктів б-з статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та пунктів 2-8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за лютий 2020 року - серпень 2021 року по пенсіонеру ОСОБА_1 .
При цьому, на виконання вимог пункту 6.4 Інструкції №21-2, позивачем на адресу відповідача направлялись відповідні розрахунки та повідомлення. (а.с. 12-21).
Апеляційний суд зазначає, що отримавши вищевказані розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, не надавши на них до Пенсійного органу заперечень та не оскарживши ці розрахунки в суді, відповідач фактично узгодив їх, а отже ці розрахунки підлягали сплаті.
Аналогічний висновок вказано Верховним Судом у постановах від 28.05.2020 у справі № 826/7913/17, від 14.05.2021 у справі № 812/1125/17, від 28.07.2022 у справі № 812/630/17.
Відтак, суд першої інстанції правильно зауважив, що розмір витрат, наведений у розрахунках та правомірність призначення пенсії працівнику відповідача не є предметом спору.
В свою чергу, матеріалами справи підтверджено, що відповідач фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за період  з лютого 2020 року по серпень 2021 року становить 74773,80 грн. не сплатив.
З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі.
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідають вимогам до індивідуального акту, які встановлені приписами пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, а отже ці розрахунку є індивідуальним актом. Оскільки відповідач не оскаржив такі розрахунки, колегія суддів відхиляє доводи останнього щодо незгоди із визначеною сумою до сплати.
При цьому, судова колегія не приймає до уваги твердження скаржника про те, що пенсія ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах призначена рішенням органом пенсійного фонду, яке на думку відповідача, прийняте не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття.
В даному випадку, питання правомірності призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах в межах даної справи не вирішується, а перевірка зазначених обставин знаходиться поза предметом доказування.
Крім того, як уже зазначалось вище, у випадку незгоди підприємства з розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідач не позбавлений права оскаржити такі розрахунки до суду, звернувшись з відповідним позовом.
З урахуванням викладеного колегія суддів  дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автотранспортне підприємство  2245" – залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 04 липня 2022 року у справі №280/1404/22 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак