УХВАЛА

21 грудня 2022 року 
м. Київ
справа №380/1926/22
адміністративне провадження № К/990/34296/22  
Верховний Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Мацедонської В.Е.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року, від 31 жовтня 2022 року, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного суду Львівської області в особі судді Павліва В.Р. про визнання протиправними дій та відшкодування моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського районного суду Львівської області в особі судді Павліва В.Р. з вимогами:
- визнати протиправними порушення суддею Миколаївського районного суду Львівської області Павлівим В.Р. п. 2 ч. 1 ст. 260 ЦПК України;
- відшкодувати за рахунок Державного бюджету ОСОБА_1 , людині похилого віку моральну шкоду за приниження честі та гідності, а також ділової репутації в розмірі 400 мільярдів гривень.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства).
Указану ухвалу позивач оскаржив до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року залишено без руху; запропоновано позивачеві усунути недоліки апеляційної скарги шляхом сплати судового збору в розмірі 2481,00 грн та подання заяви про поновлення строку на апеляційна оскарження із наведенням поважних підстав його пропуску.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року повернуто з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (у встановлений судом строк не усунуті недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху).
06 грудня 2022 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року, ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року, від 31 жовтня 2022 року
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Щодо касаційної скарги в частині оскарження ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті  328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Суд зазначає, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року в апеляційному порядку не переглядалася, що унеможливлює її перегляд судом касаційної інстанції.
Щодо касаційної скарги в частині оскарження ухвал Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року про залишення апеляційної скарги без руху, Суд зазначає таке.
Частиною третьою статті 328 КАС України визначений перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції, а саме: про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Таким чином, ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху в касаційному порядку оскарженню не підлягають.
Пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням викладеного Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року, ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року.
Щодо касаційної скарги в частині оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року про повернення апеляційної скарги, Суд зазначає таке.
Частиною другою статті 333 КАС України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту ухвал Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року випливає, що підставою для залишення апеляційної скарги позивача на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року без руху була несплата позивачем судового збору та пропуск строку на апеляційне оскарження.
Так, суд апеляційної інстанції установив, що апеляційну скаргу на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року було подано 03 вересня 2022 року і до скарги не було додано доказів, які б підтверджували факт її отримання 01 вересня 2022 року, як про це зазначав позивач в апеляційній скарзі.
Суд апеляційної інстанції також відхилив посилання позивача на пункт 13 частини частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» як на підставу для несплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Строк на апеляційне оскарження визначено у статті 295 КАС України, частиною першою якої передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що умовою поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, яку не було вручено учаснику справи у день її складання, є подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її копії.
Форма і зміст апеляційної скарги установлені статтею 296 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додаються документ про сплату судового збору.
Згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.
Аналіз положень пункту 13 частини другої статті 3 цього Закону дає підстави для висновку, що в справах (спорах), пов`язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, суду, позивачі звільняються від сплати судового збору тільки за подання позовних заяв.
Отже, суд апеляційної інстанції правильно зазначив про необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року.
Відповідно частини другої, третьої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
Пунктом першим частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року випливає, що недоліки апеляційної скарги позивач у спосіб, зазначений в ухвалі від 29 жовтня 2022 року не усунув. Натомість позивач надіслав до суду апеляційної інстанції заяву про постановлення окремої ухвали, у якій вказував на порушення, допущені суддею Восьмого апеляційного адміністративного суду ОСОБА_2 , під час залишення апеляційної скарги без руху.
У касаційній скарзі позивач наполягає на тому, що суд апеляційної інстанції «ухвалою від 31 жовтня 2022 року розглянув неіснуючу апеляційну скаргу, яку відповідно до ст.ст. 28, 29 КАС України не наділений повноваженнями розглядати». Скаржник також зазначає, що суд апеляційної інстанції, отримавши його заяву про постановлення окремої ухвали, не направив справу до суду вищої інстанції для визначення її підсудності.
Водночас касаційна скарга не містить спростувань висновків суду апеляційної інстанції щодо пропуску строку на апеляційне оскарження та щодо необхідності сплати судового збору. Таким чином, позивач не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо неусунення недоліків апеляційної скарги у строк і спосіб, встановлений судом. 
Аргументи касаційної скарги щодо необхідності передачі справи у порядку, передбаченому статтею 28 КАС України, для визначення підсудності є безпідставними.
Відповідно до частини першої статті 28 КАС України підсудність справи, у якій однією із сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.
У цій справі Восьмий апеляційний адміністративний суд чи його судді не є стороною справи, у зв`язку з чим підстави для визначення підсудності справи судом вищої інстанції відсутні.
З огляду на викладене, правильність застосування судом апеляційної інстанції норми положень статей 169, 298 КАС України під час постановлення ухвали від 31 жовтня 2022 року є очевидним і не викликає розумних сумнівів.
За таких обставин Суд визнає касаційну скаргу у вказаній частині необґрунтованою, що відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.
Заяви позивача про визначення підсудності для розгляду його заяв про постановлення окремих ухвал від 30 листопада 2022 року та від 15 жовтня 2022 року задоволенню не підлягають.
Частиною восьмою статті 249 КАС України випливає, що суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення. Такі самі повноваження має Велика Палата Верховного Суду щодо питань передачі справ на розгляд Великої Палати.
Отже, якщо підставою для постановлення окремої ухвали є порушення судом норм матеріального права або порушення норм процесуального права, повноваженнями постановляти окремі ухвали наділяються суди вищих інстанцій, які реалізують їх за наслідками розгляду апеляційної чи касаційної скарг.
З урахуванням викладеного підстави для направлення заяв позивача про постановлення окремих ухвал відносно суддів першої та апеляційної інстанції на розгляд по суті до іншого суду першої та апеляційної інстанції в порядку статті 28 КАС України відсутні.
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, поновлення строку на касаційне оскарження Судом не вирішується.
Керуючись статтями 44, 248, 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року, від 31 жовтня 2022 року, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2022 року у справі №380/1926/22.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська

Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур

                                                                                                    В.Е. Мацедонська