ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2022 року                                                                 м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи №521/16023/19
Апеляційне провадження № 22-ц/813/2936/22
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач), 
суддів- Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Кузьмук А.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Гуревського В.К.,
 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви, відзиву на позов
У вересні 2019 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до  Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України АДРЕСА_1 (далі-в/ч НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними, визнання частково недійним наказу, поновлення на квартирному обліку, в якому просив:
-визнати дії командування в/ч НОМЕР_1 у знятті з квартирного обліку його з родиною неправомірними;
-визнати недійсним частково п.1.1 протоколу №2/1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 28 січня 2017 року, затверджений командиром в/ч НОМЕР_1 , в частині вилучення його зі списків та зняття з квартирного обліку військовослужбовців;
-зобов`язати в/ч НОМЕР_1 зарахувати його з родиною на квартирний облік з урахуванням часу постановки на квартирний облік з 01 серпня 2011 року.
Позов обґрунтовано тим, що він призваний 12 травня 1994 року на військову службу до в\ч № НОМЕР_1 ВВ МВС України, зарахований на військову службу за контрактом з 25 липня 2007 року - де проходив службу помічником начальника військового наряду (старший інструктор з водіння) відділення охорони на автомобілях окремної роти охорони дипломатичних представництв і консульських установ іноземних держав війкової частини 3012 ВВ МВС України прапорщик. 
З 17 січня 2011 року дотепер він та його сім`я зареєстровані в гуртожитку в/ч НОМЕР_1 . 
Відповідно до рішення житлово-побутової комісії від 01 серпня 2011 року, протокол № 8 він зі складом родини чотири особи був зарахований на квартирний облік. На 2014 рік він був в списках військовослужбовців військової частини, що взяті на облік для одержання житлової площі в м.Одесі та перебував на 60-й позиції.
Цей список був затверджений розпорядженням голови Малиновської райдержадміністрації від 17 грудня 2013 року за № 555/01-кв. В списках осіб в/ч НОМЕР_1 , які користуються правом першочергового отримання житла, перебував на 12 позиції (лист командира в/ч НОМЕР_1 НГУ ( АДРЕСА_1 ) від 03 лютого 2014 року № 63).
07 вересня 2011 року наказом № 174 п. 2.1 командира в/ч НОМЕР_1 внутрішніх військ міністерства внутрішніх справ України (по стройовій частині) прапорщика ОСОБА_2 , помічника начальника військового наряду старший інструктор (з водіння) відділення охорони на автомобілях окремної роти охорони дипломатичних представництв і консульських установ іноземних держав звільнено відповідно до п.6 «Б» с (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом начальника управління Південного територіального командування внутрішніх військ МВС України від 31 серпня 2011 № 30 о\с 07 вересня 2011 року та був направлений на військовий облік до Роздільнянського РВК Одеської області.
При цьому, його родина зареєстрована у в/ч НОМЕР_1 , більш восьмі років, він як пенсіонер за станом здоров`я, та законодавством України, повинен був перебувати в списках осіб в/ч НОМЕР_1 , які користуються правом першочергового отримання житла. Це право затверджено п.10 Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень у Українській PCP(далі-Правила) затверджених постановою ради Міністрів Української PCP від 11 грудня 1984 року за №470 (із змінами та доповненнями) згідно якого право громадян перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадку виходу на пенсію. (пункт 10. Громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації). Місця мешкання і реєстрації він не міняв так і до цього часу мешкає за адресою АДРЕСА_1 де і знаходиться в/ч НОМЕР_1 .
Зазначав, що іншого житла він і його сім`я не має, що підтверджено інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та довідкою яка надана його дружині.
Після звернення до командування в/ч НОМЕР_1 щодо черговості перебування на квартирному обліку він отримав відповідь від 11 липня 2018 року № 3/12-1540., якою його повідомили, що 28 січня 2017 року № 2/1 він з родиною зняті з квартирного обліку військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 .
Як вказано в листі відповідно п. 3,14 Наказу МВС України від 28 липня 2007 року №278 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення,надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень» у військовій частині було проведено щорічну перереєстрацію осіб, що перебувають на квартирному обліку та наявність необхідних документів в облікових квартирних справах. 
Надалі вказано, що йому був направлений лист від 25 жовтня 2016 року №7 та повідомлено про необхідність надати до КЕС в/с 3012 відповідні документи. 
Зазначав, що вказаний лист він та його родина не отримували, проте 28 січня 2017 року він був знятий з квартирного обліку військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 НГУ.
Посилаючись на вказані обставини  ОСОБА_2 просив задовольнити його вимоги (а.с.1-8).
У відзиві на позов представник в/ч НОМЕР_1 просив відмовити в позові в повному обсязі за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог (а.с.131-137).

Зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 02 квітня 2021 року позов задоволено.
Визнано дії командування в\ч НОМЕР_1 у знятті з квартирного обліку ОСОБА_2 з родиною неправомірними.
Визнано частково недійсним п.1.1 протоколу № 2/1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 28 січня 2017 року, затверджений командиром в/ч НОМЕР_1 , в частині вилучення зі списків та зняття з квартирного обліку, військовослужбовців в\ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
Зобов`язано в/ч НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_2 з родиною на квартирний облік з урахуванням часу постановки його на квартирний облік з 01 серпня 2011 року.
Стягнуто з в/ч НОМЕР_1 на користь держави витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн.(а.с.165-174).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі представника в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Одеса) просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі. 
В апеляційній скарзі апелянт наводить наступні доводи та зазначає, що: 
-відповідно п.29 Постанови Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» позивач був залишений на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду у зв`язку зі звільненням за станом здоров`я. Інших підстав для залишення на обліку при військовій частині на той час у позивача не було;
-деякий час позивачем надавались необхідні документи для комплектування квартирної справи і то не в повному обсязі (відсутні копії паспортів дітей та ідентифікаційні номери, витяги єдиного реєстру речових прав та інші документи);
-побутовою комісію було проведено щорічну перереєстрацію осіб, що перебувають на квартирному обліку, в ході перевірки квартирної справи ОСОБА_2 було виявлено, що квартирна справа належним чином не оновлена з 2013 року, відсутні документи, які є обов`язковими для перебування на квартирному обліку на всіх членів сім`ї;
-позивач не з`явився до в/ч НОМЕР_1 , тому житлово-побутовою комісією, відповідно протоколу від 28 січня 2017 року №2/1 ОСОБА_2 разом з членами родини був знятий з квартирного обліку;
-позивачем не надані жодні докази проживання та території частини разом з членами сім`ї, а судом ці докази не витребувані;
-відповідно п. 26. Постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 р. № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» - військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла, дана норма не врахована при прийнятті оскаржуваного рішення;
-позивач навмисно не надав, а точніше приховав факт поновлення на військовій службі та проходження військової служби в іншій військовій частині, що можна кваліфікувати, як подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;
-при прийнятті судом рішення зазначено нормативні документи Міністра оборони України, які не поширюються на Національну гвардію України, оскільки це військове формування, яке не входить до складу Збройних Сил України;
-стягнення з в/ч НОМЕР_1 на користь держави витрат по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн. є помилковий, оскільки позивач має статус учасника бойових дій та на підставі п.13 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений (а.с.177-183).
Учасники судового процесу про дату судового засідання, призначеного на 18 жовтня 2022 року, повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не подавали, що відповідно до правил ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом фактичні обставини справи
Встановлено, що ОСОБА_2 на військову службу був призваний 12 травня 1994 року Чаплинським РВК Херсонської області: - з 01 липня 1994 року по 29 червня 1995 року військова частина НОМЕР_2 ; - з 03 липня 1995 по 16 грудня 1995 року 343 школа прапорщиків; - з 29 грудня 1995 року по 11 січня 2001 року військова частини НОМЕР_3 зенітний полк НОМЕР_4 механізованої дивізії ОдВО (а.с.17).
З 26 березня 2001 року по 19 вересня 2001 року ШВК-11 в Одеській області. У 2007 році 25 липня зарахований на військову службу за контрактом військову частину НОМЕР_1 НГУ ( АДРЕСА_1 ). Виключений зі списків особового складу частини з 07 вересня 2011 року. Відповідно до п.«Б» (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Загальний стаж вислуги на момент звільнення складав 20 років.
Крім того, ОСОБА_2 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в селищі Новотроїцьке Донецької області в період з 09 червня 2017 року по 28 серпня 2017 року, з 09 вересня 2017 року по 26 жовтня 2017 року, з 05 листопада 2017 року по 19 січня 2018 року. На цей час також перебуває в зоні проведення операції об`єднаних сил (ООС)(а.с18-19).
У 2018 році ОСОБА_2 дізнався, що він з родиною ( ОСОБА_3 - дружина; ОСОБА_4 - син; ОСОБА_5 - син) знятий з квартирного обліку в/ч НОМЕР_1 відповідно листа від військової частини № НОМЕР_1 за № 3/12-1540 від 11 липня 2018 року до якого був доданий додаток: витяг з протоколу № 2/1 від 28 січня 2017 року та лист від 25 жовтня 2016 року за № 7(а.с.24-25,36,39).
З 17 січня 2011 року дотепер ОСОБА_2 та його сім`я зареєстровані в гуртожитку, що належить в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_1 від 13 вересня 2018 року № 59 (а.с.32-34).
Відповідно до рішення житлово-побутової комісії від 01 серпня 2011 року, протокол № 8 ОСОБА_2 зі складом родини чотири особи був зарахований на квартирний облік.
Станом на 2014 рік ОСОБА_2 був в списках військовослужбовців військової частини, що взяті на облік для одержання житлової площі в м.Одесі, перебував на 60 позиції. Цей список був затверджений розпорядженням голови Малиновської райдержадміністрації від 17 грудня 2013 року за №555/01-кв. В списках осіб в/ч НОМЕР_1 , які користуються правом першочергового отримання житла, перебував на 12 позиції (лист командира в/ч НОМЕР_1 від 03 лютого 2014 року № 63).
07 вересня 2011 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 174 п. 2.1 прапорщика ОСОБА_2 , помічника начальника військового наряду старший інструктор (з водіння) відділення охорони на автомобілях окремної роти охорони дипломатичних представництв і консульських установ іноземних держав звільнено відповідно до п.6 «Б» за (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом начальника управління Південного територіального командування внутрішніх військ МВС України від 31 серпня 2011 року № 30 о/с 07 вересня 2011 року та направлено на військовий облік до Роздільнянського РВК Одеської області (а.с.16).

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості, що позивача у встановленому законом порядку було зараховано на квартирний облік у в/ч НОМЕР_1 з 01 серпня 2011 року, тому його зняття з квартирного обліку, згідно п.1.1 протоколу № 2/1 засідання житлової комісії військової, частини 3012 від 28 січня 2017 року, затвердженого командиром в/ч НОМЕР_1 , та вилучення зі списків, є незаконним.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 12 цього Закону військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених п.10 цієї статті.
На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03 серпня 2006 року затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Відповідно до положень п. 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
Також, п.9ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Аналогічні приписи закріплені й в п.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Положеннями п. 30 цього Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.
Таким чином, аналіз зазначених норм закону дає підстави зробити висновок про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п. 30 Порядку.
Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на військову службу був призваний 12 травня 1994 року. У 25 липня 2007 року зарахований на військову службу за контрактом в/ч частину НОМЕР_1 . Виключений зі списків особового складу частини з 07 вересня 2011 року, відповідно до п.«Б» (за станом здоров`я) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Загальний стаж вислуги на момент звільнення складав 20 років, що свідчить про те, що позивач набув право на забезпечення постійним житлом за рахунок Міністерства оборони України.
При цьому,  після звільнення у 2011 році,  ОСОБА_2  поновився  на військовій службі та проходить військову службу за контрактом у складі Збройних Сил України, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в селищі Новотроїцьке Донецької області в період з 09 червня 2017 року по 28 серпня 2017 року, з 09 вересня 2017 року по 26 жовтня 2017 року, з 05 листопада 2017 року по 19 січня 2018 року. На цей час також перебуває в зоні проведення операції об`єднаних сил (ООС).
Родина ОСОБА_2 зареєстрована у в/ч НОМЕР_1 , більше восьми років, ОСОБА_2 як пенсіонер знаходиться на теперішній час на військові службі, тому на підставі законодавства України, він та його родина повинні перебувати в списках осіб в/ч НОМЕР_1 для отримання житла.
Матеріалами справи підтверджено, що ані постійним, ані службовим житлом позивач ОСОБА_2 не забезпечений.
В матеріалах справи також відсутні докази на підтвердження того, що під час проходження військової служби ОСОБА_2 отримав грошову компенсацію за належне йому для отримання жиле приміщення.
Таким чином, підстави для зняття позивача з квартирного обліку на час прийняття оскаржуваного рішення були відсутні.
Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про задоволення позову правильно взяв до уваги, що рішення, викладене у п.1.1 протоколу № 2/1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 28 січня 2017 року про зняття позивача з квартирного обліку суперечить положенням ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  порушує право ОСОБА_2 та його родини на житло.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 мав стаж військової служби 20 років, та був зарахований на квартирний облік з 01 серпня 2011 року, продовжує військову службу до теперішнього часу на сьогоднішній день житлом з боку держави не забезпечений, колегія суддів вважає, що у даному випадку відсутні підстави для зняття ОСОБА_2 з квартирного обліку.
Колегія суддів зауважує, що вказані дії посадових осіб Міністерства оборони України фактично позбавили ОСОБА_2 , який продовжує військову службу, передбаченого законом права на отримання житла. При цьому, позивач не може бути позбавлений права на житло у зв`язку із бездіяльністю влади в рамках процедур, спеціально призначених для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловою площею.
Крім того, фактичне позбавлення  ОСОБА_2 житла сталося внаслідок бездіяльності посадових осіб Міністерства оборони України, яка виразилася у тому, що вони не здійснили дії, щодо отримання інформації відносно ОСОБА_2 , який на тої час був військовослужбовцем та безпосередньо брав участь в антитерористичній операції і не мав можливості надати необхідні документи на квартирний облік.
При цьому, виконуючи участь в антитерористичній операції, ОСОБА_2 мав очікувати від посадових осіб, які виконують функції держави добросовісного виконання своїх службових обов`язків в рамках процедур, спеціально передбачених законодавством.
Тому доводи відповідача про те, що ОСОБА_2  не надав документи  на квартирний облік, тривало не повідомляв  на їх відповіді, повинен бути на обліку за місцем свого находження  є необґрунтованими, оцінюються критично колегією суддів, враховуючи участь  ОСОБА_2  в антитерористичній операції та продовження військової служби до теперішнього часу, тому зняття  ОСОБА_2   з квартирного обліку, на якому він перебував правомірно, порушує його право, як військовослужбовця і громадянина України на житло, передбачене ст.47 Конституції України та ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», за умовами яких кожен має право на житло.
Ураховуючи викладене, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про зобов`язання житлову комісію в/ч НОМЕР_1 поновити його разом із членами його сім`ї на обліку військовослужбовців для отримання постійного житла до моменту його отримання.
Вказана правова позиція є відображенням правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 639/302/18, від 01 грудня 2021 року у справі справа № 760/16068/18.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не має право на житло у в/ч НОМЕР_1 є безпідставними, оскільки позивач, вислуга якого на військовій службі становить 20 років, разом з членом сім`ї не мають власного житла, наймають житло, тому має право на одержання житла для постійного проживання, в зв`язку з чим повинен перебувати на квартирному обліку для його отримання.
В силу вимог ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача стягнуто судовий збір на користь держави відповідно до вимог ЦПК України. 
Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені. 
Враховуючи викладене, колегія суддів залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ) залишити без задоволення.
Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 20 жовтня 2022 року.

Головуючий 

Судді: