Номер провадження: 33/813/1191/22
Номер справи місцевого суду: 498/769/22 
Головуючий у першій інстанції Чернецька Н. С. 
Доповідач Приходько Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        11.11.2022                                                                         м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Приходько Л. А., секретар судового засідання Куріньова Л.С., 
за участю особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Рахнянської Світлани Вікторівни,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Виликомихайлівського районного суду Одеської області від 22 вересня 2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Усатове Біляївського району Одеської області, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано щодо неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 496,20 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.
Вищевказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 04 серпня 2022 року о 23год.35хв. у с. Мартове по вул. Пушкіна, 8 Роздільнянського району Одеської області керувала автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу “Alcotest Drager 6810”, результат огляду становить 0,67 проміле, чим порушила вимоги пункту 2.9а Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22 вересня 2022 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, посилаючись на відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справ, а також порушенням судом норм матеріального та процесуального права.
Заперечуючи проти ухваленої судом постанови ОСОБА_1 посилається на відсутність в матеріалах справи допустимих доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та її винуватості у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, а також на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому ОСОБА_1 вказує на те, що відеозапис фіксування правопорушення, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення не є повним та безперервним, на ньому лише частково відображені події, зокрема не зафіксовано момент проходження нею огляду на стан сп`яніння приладом “Драгер”. Також вказаним відеозаписом не зафіксований факт керування нею транспортним засобом, у відеозапису відсутня фіксація процесу зупинки працівниками поліції транспортного засобу, так само відеозапис не містить даних про виконання поліцейськими вимог пунктів 1-5 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735. Крім того зазначила, що незважаючи на її незгоду з результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру “Драгер”, працівником поліції не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник адвокат Рахнянська С.В. доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі, просили постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22 вересня 2022 року скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.
У відповідності до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статтею 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Положеннями частини 2 статті251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.
Таким чином, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною  1  статті130 КУпАП, є зафіксоване у встановлений законом спосіб керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного  чи  іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за статтею130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності. 
Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були.
Приймаючи рішення про наявність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя, як на докази вини ОСОБА_2 , послався на протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, сертифікат калібрування алкотестеру, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/1323, довідку, квитанцію алкотестера “Драгер” тест №56 та відеозапис з нагрудної бодікамери.
З метою повноти і всебічності розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280 та 293 КУпАП та дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130КУпАП відносно ОСОБА_1 , в результаті чого було встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 серпня 2022 року серії ОБ № 073400 ОСОБА_1 04 серпня 2022 року о 23год.35хв. у с. Мартове по вул. Пушкіна, 8 Роздільнянського району Одеської області керувала автомобілем ВАЗ 21013 реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, запах з порожнини рота. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу “Alcotest Drager 6810”, результат огляду становить 0,67 проміле.
З квитанції спеціального технічного засобу “Alcotest Drager 6810”, тест №56 від 04.08.2022 о 23:48 годині вбачається, що результат тестування ОСОБА_1 становить 0.67 проміле.
З акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що за результатами огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 : проба позитивна 0.67 проміле.
Згідно сертифікату калібрування алкотестеру та свідоцтву про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор Alcotest 6810, серійний номер АRCЕ - 0221 вбачається, що вказаний газоаналізатор пройшов повірку та калібрування 23 травня 2022 року.
З відеозапису фіксування правопорушення, дослідженого судом апеляційної інстанції, вбачається, що поліцейський оголошує результати тестування ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора Alcotest 6810, з якими ОСОБА_1 не погоджується.
Заперечуючи проти ухваленої судом постанови ОСОБА_1 посилається на недоведеність факту керування нею транспортним засобом, а також на порушення працівниками поліції: порядку виявлення у водіїв траспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння.
Диспозиція частини 1 статті130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.9-а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 256 КУпАП визначені вимоги до змісту та порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також ці питання врегульовані і галузевими нормативно-правовими актами, органу які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, у даному випадку Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853. 
Відповідно до положень статті 255 КУпАП складання протоколів про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП, віднесено до компетенції органів внутрішніх справ (Національної поліції), які на виконання вимог статті 256 КУпАП, повинні перевірити та зазначити в протоколі відомості, необхідні для вирішення справи.
Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2003 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, судам при розгляді справ необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП. 
Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).
Відповідно до пункту 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №073400 від 04 серпня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що встановлено оглядом на стан сп`яніння із застосуванням приладу “Alcotest Drager 6810”, результат огляду становить 0,67 проміле. Також протокол містить пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 заперечувала факт вживання нею алкогольних напоїв. Від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовилась.
У матеріалах справи міститься квитанція спеціального технічного засобу “Alcotest Drager 6810”(тест №56 від 04.08.2022, час тестування 23:48) та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 , згідно яких проба тестування є позитивною - 0.67 проміле. 
До матеріалів справи додано диск з відеозаписом фіксування правопорушення, який містить один відеофайл, та який розпочинається лише з оголошення поліцейським результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу (00:01 - 01.00 хвилини запису). З вказаного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 категорично заперечувала факт вживання нею спиртних напоїв, не погоджувалась із зазначеними у протоколі ознаками сп`яніння, категорично не погоджувалась з результатами огляду та сама пропонувала поліцейським направити її на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я (05:34-05:39; 07:10-07:30; 18:20-19:10; 20:35-20:55 хвилини запису).
Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснила, що вона транспортним засобом не керувала, при огляді її на стан сп`яніння відеофіксування не здійснювалось і свідки були відсутні, з результатами огляду вона не погодилась, проте проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я їй не пропонувалося, незнажаючи на те, що вона наполягала на медичному огляді.
Відповідно до вимог статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вищезазначених вимог, вважається недійсним.
Відповідно до пункту 3 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Пункт 4 цієї ж Інструкції передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Згідно з пунктів 5, 6, 8 розділу 2 даної Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
При цьому поліцейський на місці зупинки транспортного засобу проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Пунктом 22 Розділу III Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
У статті 40 вищевказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.
У підпункті 1 пункту 2 Розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка була затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 №1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, передбачено, що застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних із виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений у середині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Таким чином, якщо із відеозапису оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не повним та не безперервним, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.
Приймаючи в якості належного та допустимого доказу наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вище вимоги законодавства.
Так, на диску, доданому до протоколу про адміністративне правопорушення міститься один відеофайл, на якому не відображено, зокрема, момент зупинення транспортного засобу, інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, а також сам момент проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з використанням спеціальної вимірювальної техніки. Відеозапис розпочинається вже після закінчення проведення такого огляду. 
При цьому, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та пояснень ОСОБА_1 , огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився поліцейськими без залучення свідків. 
Оскільки доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис фіксування правопорушення не є повним, апеляційний суд вважає, що його не можна визнати належним та допустимим доказом на підтвердження обставин щодо дотримання вимог закону при проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Вказане свідчить, що в порушення вимог частини 2 статті 266 КУпАП безпосередньо огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений з використанням спеціальних технічних засобів без застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису та без залучення до огляду двох свідків. 
Крім того, в порушення вимог частини 3 статті 266 КУпАП, не зважаючи на категоричну незгоду ОСОБА_1 з результатами такого огляду її огляд у відповідному закладі охорони здоров`я не був проведений.
За таких обставин проведений поліцейськими огляд особи на стан алкогольного сп`яніння не можна визнати дійсним, а отже і результати такого огляду не можуть бути визнані належними та допустимими доказами у цій справі.
Також слід зазначити, що жодні матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, у тому числі і відеозапис, не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 04 серпня 2022 року о 23:35годині керувала транспортним засобом, враховуючи що вказану обставину вона категорично заперечує.
Враховуючи наведене апеляційний суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 073400 складений 04 серпня 2022 року сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи, оскільки інші докази, додані до протоколу про адміністративне правопорушення на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності є неналежними та не викликають сумніви.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Такими чином, приходжу до висновку, що суду не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 04 серпня 2022 року о 23.35 годині керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 
Викладені обставини виключають наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення,  передбаченого   частиною  1  статті  130  КУпАП,  а тому апеляційна скарга, підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП
Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Великомихайлівського районного суду Одеської області від 22 вересня 2022 року скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у відповідності до положень пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського
апеляційного суду                                                                 Л.А. Приходько