ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                                           Головуючий І інстанції: Тітов О.М.
07 грудня 2022 р. 	Справа № 520/25653/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
В с т а н о в и в:
03.12.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі – ГУ ПФУ в Харківській області, пенсійний орган) щодо відмови у проведенні перерахунку його пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.04.2019 року, скасувавши рішення відповідача, викладене у формі листа від 26.10.2021 року № 14670-22980/Ц-02/8-2000/21, про відмову у здійсненні перерахунку пенсії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплату його пенсії з 01.04.2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262-XII), статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704), згідно оновленої довідки від 26.08.2021 року № 508/4,3/8-21, з проведенням виплати однією сумою.
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він  отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону № 2262-XII. 05.10.2021 року він звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку пенсії та надав оновлену довідку Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 508/4.3/8-21 від 26.08.2021 року. Однак, відповідач листом від 26.10.2021 року № 14670-22980/Ц-02/8-2000/21 відмовив йому у здійсненні перерахунку.
          Позивач вважає, що з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, тобто з 05.03.2019 року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно з  Законом № 2262-XII, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-XII та статті 9 Закону № 2011- ХІІ. Однак, відповідачем не було вчинено дій щодо його проведення, у зв`язку з чим порушено його права та норми чинного законодавства.
          Відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 від ГУ ПФУ в Харківській області не надходив
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2022 року (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
          Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Харківській області щодо непроведення перерахунку пенсії   ОСОБА_1 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.04.2019 року.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України № № 2262-ХІІ, статті 9 Закону 2011-XII та з врахуванням положень постанови № 704, згідно оновленої довідки від 26.08.2021 року № 508/4.3/8-21, з проведенням виплати однією сумою.
          У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
          В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що зміни внесені постановою №103, зокрема до додатку 2 до Порядку № 45, в якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, відтак з 05.03.2019 року - дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.
          Щодо скасування рішення відповідача, викладеного у формі листа від 26.10.2021 року № 14670-22980/Ц-02/8-2000/21 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, суд зазначив, що вказаний лист має суто інформаційний характер та ні яким чином не порушує права позивача.
          Щодо зобов`язання здійснити виплату пенсії однією сумою, суд зазначив, що у даному випадку легітимні сподівання позивача на отримання пенсійних виплат  передбачені чинними нормами Законів України, тобто вони є конкретними. Таким чином, на них поширюється режим «існуючого майна».
          Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Харківській області, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким  відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Харківській області зазначає, що з 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-XII та постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103 (далі – Постанова № 103), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018 року відповідно до постанови № 704.
Визнання не чинним в подальшому п. п. 1, 2 постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, не може мати наслідком зобов`язання відповідача до вчинення певних дій щодо повторного проведення перерахунку пенсії позивача.
Разом з тим, відповідач зауважує, що чинна редакція статті 63 Закону № 2262-ХІІ не містить положень про підстави, розмір та види складових перерахунку пенсії, вказуючи лише на право на перерахунок пенсії за умови прийняття відповідного Урядового рішення. При цьому, вказує, що у випадку, коли спеціальним Законом № 2262-ХІІ передбачено право, форми і види пенсійного забезпечення, але не унормовано розмір та види складових перерахунку пенсії та віднесено визначення підстав для перерахунку пенсії до повноважень КМУ, то підвищення розміру грошового забезпечення та/або введення додаткових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців без прийняття відповідного урядового рішення  не зумовлює для органу ПФУ обов`язку вчинити дії, спрямовані на проведення перерахунку пенсії.
Також, відповідач посилається на пропущення позивачем строку звернення до суду, посилався на постанову Верховного Суду від 16.06.2021 у справі № 639/8782/16-а, де суд зазначив, що встановлення строків звернення до суду відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Оскільки пенсія є періодичною виплатою, яка виплачується щомісяця, то про порушення свого права, про бездіяльність відповідача щодо не вчинення оскаржуваних дій, необхідних для перерахунку пенсії, позивач мав дізнатись раніше, ще у 2018 році, не отримуючи пенсію у перерахованому розмірі. Положення ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ не підлягають застосуванню до правовідносин, з приводу яких виник спір у даній справі, через те, що приписи цієї норми законодавства регулюють виплату за минулий час вже нарахованих пенсій, але не виплачених з вини ПФУ.
          Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
          Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Харківській області, просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог і ухвалити у відповідній частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. 
          Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.
          Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.
          Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
          За приписами ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Харківській області підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень  ст. 317 КАС України  частковому скасуванню, з наступних підстав.
          Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області з 22.08.2005 року та отримує пенсію за вислугу років, яка призначена в порядку та на умовах Закону № 2262-ХІІ.  
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
30.08.2017 року Кабінетом міністрів України прийнята постанова № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (набрала чинності з 01.03.2018 року), якою Уряд змінив порядок нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям, збільшивши його розміри.
Частиною 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ унормовано, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 (далі - Порядок № 45).
Відповідно до підпунктів 5 і 6 Порядку № 45 для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів:
посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою та військовим (спеціальним) званням; 
надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання «заслужений» чи «народний», службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі; 
щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок; 
інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію; 
щомісячні надбавки за особливі умови служби (крім надбавки за службу у віддаленій місцевості) особам, звільненим з військової служби, які проходили службу та обслуговували ядерну зброю на об`єктах «С», у складальних бригадах ремонтно-технічних баз, у складі екіпажів атомних підводних човнів, на території військових полігонів, де проводилися випробування ядерної зброї або навчання із застосуванням такої зброї, та у військових частинах, що обслуговували космодром «Байконур», якщо такі надбавки виплачувалися їм на день звільнення із служби у відсотках посадового окладу, що встановлювалися до 1 січня 2008 р. для обчислення розміру пенсії, але не більше розміру надбавок за особливі умови служби відповідно до законодавства.
Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються (п. 5 Порядку № 45). 
Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена (п. 6 Порядку № 45).
За положеннями ч. 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
21.02.2018 року Урядом прийнята постанова № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – постанова КМУ № 103), пунктами 1, 2 якою визначено:
Перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.01.2018 року відповідно до постанови № 704.
Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 року у таких розмірах:
з 01.01.2018 року - 50 відсотків;
з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків;
з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.
Після надходження до пенсійного органу довідки про грошове забезпечення позивача ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, відповідачем з 01.01.2018 року проведений перерахунок пенсії останнього, виплата якої здійснювалася відповідно до положень Постанови № 103.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року, що набрало законної сили 05.03.2019 року, по справі № 826/3858/18 визнані протиправними та нечинними, п.п. 1, 2 постанови № 103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі № 826/6453/18 визнаний протиправним та скасований п. 6 постанови № 103.  
Колегія суддів зазначає про наявність правової позиції Верховного Суду про те, що правові акти (як закони, так і підзаконні акти), які не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови: від 12.03.2019 року у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 року у справі № 160/1088/19).
За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.01.2021 року у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20), - з огляду на визначені у ч. 3 ст. 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами оскаржувані пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили і суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача ОСОБА_1 у розмірі, встановленому за відповідною посадою, в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення (крім тих, що скасовані або не виплачуються) і відхиляє доводи скаржника про те, що визнання протиправними та нечинними пунктів 1, 2 постанови № 103 за відсутності рішення Кабінету Міністрів України про перерахунок пенсії не створює для пенсійного органу обов`язку повторно провести перерахунок пенсії позивача, оскільки порядок проведення перерахунку пенсії визначений Порядком № 45.
Разом із цим до моменту отримання належної довідки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
За правовим висновком, що міститься, зокрема у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 553/3619/16-а, - підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.
           26.08.2021 року Північно-Східним міжрегіональним управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції складено довідку № 508/4.3/8-21 про грошове забезпечення позивача з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення передбачених постановою КМУ № 704 станом на 05.03.2019 року для перерахунку пенсії, яка скерована до ГУ ПФУ в Харківській області (а.с. 12-13).
           05.10.2021року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, якою просив провести перерахунок та виплатити йому пенсію відповідно до чинного законодавства та оновленої довідки Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції № 508/4.3/8-21 від 26.08.2021 року, додавши довідку до своєї заяви (а.с. 10).
          Листом від 26.10.2021 року № 14670-22980/Ц-02/8-2000/21 ГУ ПФУ в Харківській області безпідставно відмовив позивачу у проведенні перерахунку його пенсії відповідно до довідки від 26.08.2021 року № 508/4.3/8-21 (а.с. 8-9).
Відхиляючи доводи апеляційної скарги відповідача, колегія суддів зазначає, що аналіз наведених вище норм права в системному взаємозв`язку дає підстави для висновку про те, що підставою для проведення перерахунку пенсії особам, які отримують пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ, є зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, проведеного на підставі рішення Кабінету Міністрів України, оскільки саме цьому органу законодавчо надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри грошового забезпечення для такого перерахунку. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу, з якого пенсіонер звільнився зі служби, відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
Відповідно до частин 1 і 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Пунктом 4 Порядку № 45 визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Статтею 51 Закону №2262-ХІІ встановлено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців (ч. 2 ст. 51).
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком (ч. 3 ст. 51).
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні - в соціальній і правовій державі, в якій визнається і діє принцип верховенства права (ст.ст. 1, 3 та 8).
Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (ст.ст. 22 та 64).
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується державою.
У зв`язку з тим. що грошове забезпечення військовослужбовців збільшилося, позивач набув право на проведення перерахунку пенсії.
Колегія суддів вважає, що оскільки не проведення перерахунку пенсії позивача відбулося з вини держави в особі її компетентних органів, такий перерахунок пенсії має проводитися без обмеження будь-яким строком у відповідності до положень ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ.
Колегія суддів зауважує, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Враховуючи, що предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені судом фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, у справі, що розглядається, не є тотожними зі справами №№: 21-329а13, 510/1286/16-а, 727/627/17, 425/1998/16-а, 712/7831/16-а, 199/154/17-а, 160/4784/19, колегія суддів не приймає до уваги правові висновки, висловлені у цих справах Верховним Судом України та Верховним Судом.
Щодо вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання здійснити виплату пенсії однією сумою, колегія суддів зауважує, що означена вимога не знайшла свого обґрунтування в позовній заяві.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Аналіз практики ЄСПЛ дозволяє виділити такий вид майна як законні (правомірні, легітимні) очікування. У найбільш загальному вигляді поняття законних очікувань може бути визначено, як наявність підстав вважати, що належне особі майнове право згодом буде реалізовано і в ході такої реалізації особа отримає майно. Це актив, у вигляді законного обґрунтованого сподівання щодо настання в майбутньому сприятливих майнових наслідків, сподівання на отримання майнової вигоди у майбутньому.  
Ідея передбачуваності (очікуваності) суб`єктом відносин правових наслідків (правового результату) своєї поведінки, яка відповідає існуючим в суспільстві нормативним приписам, утворює основу принципу правової визначеності, зокрема відображена в практиці Європейського суду з прав людини (справи «Salumi», «Racke v Hauptzollamt Mainz» та «Hauptzollamt Landau»), що визнається в Україні джерелом права (ст. 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV).
Принцип легітимних (законних) очікувань виражає, у тому числі позицію, що органи публічної влади повинні дотримуватися приписів актів права. Такий підхід забезпечує особам, на яких поширюється дія рішень органів публічної влади, можливість завбачливо вибудувати свою поведінку та очікувати настання відповідних наслідків.  
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу відповідача (в частині, що зазначена вище), колегія суддів дійшла висновку, що ГУ ПФУ в Харківській області не забезпечило наявність легітимних (законних) очікувань позивача, оскільки позивач мав обґрунтовані та законні сподівання на реалізацію свого майнового права стосовно щомісячного отримання сум пенсії у належному розмірі, які згідно з практикою Європейського суду з прав людини є об`єктом захисту. 
Обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання. Обов`язок виконати судове рішення виникає у відповідача одразу ж після набрання цим рішенням законної сили незалежно від того чи виданий судом виконавчий документ для його примусового виконання.    
Відповідно до п. 1 ч. 6  ст. 246 КАС України  у разі необхідності у резолютивній частині судового рішення також вказується про порядок і строк виконання судового рішення.
Отже, розгляд питання щодо порядку і строку виконання судового рішення у такому випадку обумовлюється певною необхідністю.
Зазначаючи про необхідність судового захисту саме в означений спосіб - здійснити виплату суми пенсії, яка буде обчислена пенсійним органом під час виконання судового рішення по цій справі, однією сумою, позивач ОСОБА_1 не вказав про наявність фактичних та непереборних обставин (відповідно не надав доказів в їх обґрунтування), які унеможливлять виконання відповідачем судового рішення, постановленого на його користь, саме в означений спосіб.
Таким чином, колегія судів частково задовольняє апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Харківській області, скасовує судове рішення в частині, якою суд зобов`язав пенсійний орган провести виплату донарахованих сум пенсії позивачу однією сумою, та приймає нове судове рішення про відмову в задоволені цієї вимоги. 
Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.
          При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Згідно п. 2 ч. 1  ст. 315 КАС України  за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п. 4 ч. 1  ст. 317 КАС України).
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року скасувати в частині, якою задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року однією сумою, з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволені вимоги ОСОБА_1 про проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області виплати донарахованої суми пенсії однією сумою.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова