ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
05 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/4165/21	
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,  розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року в адміністративній справі №340/4165/21 (суддя у 1 інстанції Дегтярьова С.В.) за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Кіровоградській області  про  визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93676-50 від 10.02.2021 року винесену ГУ ДПС у Кіровоградській області про сплату боргу в сумі 37746,74 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 10 лютого 2021 року №Ф-93676-50-У. Стягнуто на користь позивача понесені нею судові витрати у розмірі 908,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість такого рішення, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову у задоволені позову. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в автоматичному режимі позивачу нараховано єдиний внесок на загальну суму 37788,74грн. (2017 рік – 8448,00грн., 2018 рік – 9828,72грн., 2019 рік – 11016,72грн., січень – листопад 2020 року – 8495,30 грн.). Станом на 01.02.2021 року загальна сума заборгованості по єдиному внесу складає 37746,74грн. Оскільки позивачем не було сплачено вказану суму заборгованості, відповідачем правомірно винесено спірну вимогу. 
Справа судом розглянута    в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач 25.05.2004 року подала до Гайворонської районної державної адміністрації Кіровоградської області заяву про скасування її державної реєстрації як фізичної особи-підприємця та 25.05.2004 року реєстрацію було скасовано, що підтверджується повідомленням.
10.02.2021 р. ГУ ДПС у Кіровоградській області склало і надіслало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-93676-50-У з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 37746,74 грн.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного. 
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено  Законом України від 8 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"  (далі - Закон №2464-VI).
Так, відповідно до пункту 2 частини першої  Закону №2464-VI  єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті  4, пункту 1 частини другої статті  6 Закону №2464-VI  платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Частиною другою  статті 5 Закону №2464-VI  встановлено, що взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 4, 5, 5-1, 15 та 16 частини першої  статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів з внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.
Відповідно до  статті 5 Закону №2464-VI  наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 року №1162  затверджено Порядок обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок).
Вказаним Порядком визначаються питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах Державної фіскальної служби України, надання фіскальним органам відомостей про клас професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску (пункт 2 розділу І Порядку).
Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4 та 5 частини першої  статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"  (пункт 3 розділу І Порядку).
Взяття на облік платників єдиного внеску здійснюється фіскальним органом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (пункт 4 розділу І Порядку).
Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких поширюється дія  Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", здійснюється фіскальним органом за їх місцезнаходженням чи місцем проживання на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із  Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", не пізніше наступного робочого дня з дня отримання зазначених відомостей фіскальним органом (пункт 1 розділу ІІ Порядку).
У день отримання відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором згідно із  Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", фіскальний орган направляє відомості про юридичних осіб (їх відокремлені підрозділи) та фізичних осіб - підприємців до Фонду соціального страхування від нещасних випадків.
Датою взяття на облік як платника єдиного внеску є дата внесення фіскальним органом запису щодо такого платника до реєстру страхувальників (пункт 3 розділу ІІ Порядку).
Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому  Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"  (пункт 5 розділу ІІ Порядку).
Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що визначення наявності у особи статусу фізичної особи-підприємця та її взяття на облік як платника єдиного внеску має першочергове значення для вирішення питання щодо наявності обов`язку сплати єдиного внеску.
01.07.2004 року набув чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (надалі - змінено назву на Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").
Відповідно до частини першої статті 4 вказаного Закону державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим  Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.
01 липня 2010 року прийнято  Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" № 2390-VI (далі Закон № 2390-VI, який набрав чинності 03.03.2011 року.
Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону, процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Усі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв (пункт 3 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI).
Спеціально уповноважений орган з питань державної реєстрації протягом місяця з дати завершення процесу включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, передає відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи), які в межах своїх повноважень ведуть облік юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та/або проводять реєстрацію юридичних осіб будь-яких організаційно-правових форм та фізичних осіб-підприємців (пункт 7 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI).
Уповноважені органи протягом місяця з дня отримання від спеціально уповноваженого органу з питань державної реєстрації відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, включених до Єдиного державного реєстру, проводять звірення даних реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), що ведуться ними, з даними Єдиного державного реєстру. За результатами звірення уповноважені органи подають спеціально уповноваженому органу з питань державної реєстрації відомості з відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо) про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру (абзац 2 пункту 7 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI).
Після закінчення передбаченого для включення відомостей до Єдиного державного реєстру строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, уповноважені органи у місячний строк проводять остаточне звірення даних відомчих реєстрів (баз даних реєстрів, журналів реєстрації, обліку тощо), за результатами якого готують аналітичну інформацію для передачі її тимчасовим міжвідомчим спеціальним комісіям, утвореним з метою проведення в Автономній Республіці Крим та відповідних областях інвентаризації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, відомості про яких до строку, встановленого пунктом 2 цього розділу, не включені до Єдиного державного реєстру (пункт 8 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI).
За результатами проведеної тимчасовими міжвідомчими спеціальними комісіями роботи відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, включаються до Єдиного державного реєстру з відміткою про те, що свідоцтва про їх державну реєстрацію, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, вважаються недійсними (абзац 2 пункту 8 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2390-VI).
Отже, до 03 березня 2012 року фізичні особи-підприємці мали право перереєструватись у Реєстрі. У разі не вчинення таких дій свідоцтво про реєстрацію фізичною особою-підприємцем з 04 березня 2012 року вважається недійсним.
Якщо таких дій не вчинити, то з 04 березня 2012 року така особа втрачає правовий статус фізичної особи-підприємця. Таким чином, суб`єктна ознака статусу ФОП є визначальною для вирішення питання про віднесення позивача до платників єдиного внеску.
Дана позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 01 липня 2020 року по справі №260/81/19 (провадження №11-118апп20).
З матеріалів справи слідує, що 25.05.2004 року скасовано державну реєстрацію фізичної особи-підприємця позивача, а нові відомості про реєстрацію фізичною особою-підприємцем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань ОСОБА_1   не вносились, відповідні записи в ньому відсутні, про що свідчить витяг (а.с.11-13).
Таким чином, відсутність реєстрації особи фізичною особою-підприємцем в Єдиному держаному реєстрі в періоді, за який нарахований єдиний внесок, виключає наявність підстав для такого нарахування, про що вірно зазначив суд першої інстанції. 
За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог. 
З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року в адміністративній справі №340/4165/21 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 року в адміністративній справі №340/4165/21 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з    дати прийняття    та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва