Ухвала
 
21 жовтня 2022 року
місто Київ
 
справа № 346/2857/21
провадження № 61-9952ск22
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2022 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1  у червні 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому з урахуванням доповнень просив:
- визнати спільною сумісною власністю подружжя об`єкт незавершеного будівництва (житловий будинок) з господарськими спорудами у АДРЕСА_1 ;
- стягнути із  ОСОБА_2 на його корить 394 721, 00 грн, тобто 1/2 спільних коштів, які витрачені на об`єкт незавершеного будівництва.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 15 червня 2022 року Коломийський міськрайонний суд 
Івано-Франківської області відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Постановою від 07 вересня 2022 року Івано-Франківський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2022 року - без змін.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 07 жовтня 2022 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Коломийського міськрайонного суду 
Івано-Франківської області від 15 червня 2022 року та постанову 
Івано-Франківського апеляційного суду від 07 вересня 2022 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що у касаційній скарзі заявник визначив підстави касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник, наполягаючи на тому, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження судових рішень визначив те, що:
- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, від 09 грудня 2020 року у справі № 301/2231/17, від 07 квітня 2021 року у справі № 402/849/18, від 17 серпня 2022 року у справі № 545/2396/19, відповідно до яких у випадку встановлення судом факту відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим неможливістю встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи;
- (2) суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги покази свідків, які мають значення для розгляду справи по суті.
Також  ОСОБА_1 як підставу касаційного оскарження визначив неврахування судами першої та апеляційної інстанцій правових висновків, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Проте, Верховний Суд наголошує на тому, що такі міркування не підлягають врахуванню під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки неврахування постанови Пленуму не є підставою касаційного скарження, визначеною чинним процесуальним законом України.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пункті 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 346/2857/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            С. О. Погрібний

                                                                                                                      І. Ю. Гулейков

                                                                                                                      О. В. Ступак