УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 грудня 2022 року
м. Київ
справа № 715/723/21
провадження № 51-3764ск22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_3,
суддів                        ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши касаційну скаргу представника цивільного відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України - адвоката ОСОБА_6 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 липня 2022 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову, 
встановив:
За вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 липня 2022 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами 
на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Цивільний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з Моторно (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_2 витрати пов`язані  із лікуванням внаслідок ДТП в розмірі 54 474 грн. 38 коп., шкоду пов`язану з фізичним знищенням транспортного засобу - 75 055 грн. 52 коп., шкоду пов`язану з стійкою втратою працездатності - 90 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 250 000 грн. 
та витрати на правничу допомогу - 45 000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21 листопада 2022 року зазначений вирок місцевого суду залишено без змін.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що адвокат не погоджується з вказаними судовими рішеннями в частині вирішення цивільного позову та порушує питання 
про їх перегляд в касаційному порядку. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог 
п. 4 ч. 2 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального 
та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того 
чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. 
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному адвокат доводів на обґрунтування незаконності 
та невмотивованості оскаржених вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України 
для їх подальшого скасування чи зміни з урахуванням положень статей 412, 413 цього Кодексу не наводить. 
Крім того, представник цивільного відповідача, посилаючись на неналежне дослідження доказів у частині вирішення цивільного позову, вказує по суті 
на неповноту судового розгляду в цій частині та заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що відповідно 
до статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника цивільного відповідача Моторно (транспортного) страхового бюро України - адвоката ОСОБА_6 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 липня 2022 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 21 листопада 2022 року щодо засудженого ОСОБА_1 
в частині вирішення цивільного позову залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_3                                     ОСОБА_4                                 ОСОБА_5