П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/6012/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Фелонюк Д.Л. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
07 вересня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, яка виразилась у не вирішенні по суті заяви (рапорта) ОСОБА_1 від 26.10.2021 року відповідно до вимог Порядку №4, шляхом направлення листа №29/Л-277 від 12.11.2021;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності від 26.10.2021, відповідно до ст. 97 Закону України "Про національну поліції", з дотриманням Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016 та обставин встановлених у цій адміністративній справі.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач вважає, що перебіг шестимісячного строку починається 06.10.2021 з дати встановлення інвалідності, а не з дати звільнення (25.02.2020) чи дати фіксування хвороби (19.02.2020).
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за змістом свідоцтва про хворобу від 19.02.2020 №37, зареєстрованого в УКЗ ГУНВ 25.02.2020 за вх. №492 позивач не придатний до служби в поліції.
Згідно з витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 25.02.2020 №66 о/с "Про особовий склад" позивача з 26.02.2020 звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію".
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ №455827 позивачу 06.10.2021 встановлена друга група інвалідності, причина інвалідності  - захворювання так, пов`язане з проходженням служби в поліції.
Позивач звернувся до відповідача з заявою від 26.10.2021 про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".
Листом №29/Л-277 від 12.11.2021 відповідач повідомив позивача про відмову в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки з дати звільнення з Національної поліції України до дати встановлення інвалідності пройшло більше шести місяців.
Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що днем звільнення позивача, згідно з витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 25.02.2020 №66 є 26.02.2020, а інвалідність ОСОБА_1 було встановлено 06.10.2021, тобто поза межами шестимісячного строку.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі -  Закон №580-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:
1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;
2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;
3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;
6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.
Отже, нормами Закону №580-VIII визначено шість підстав, за наявності яких призначається та виплачується одноразова грошова допомога поліцейським. При цьому визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ними служби в органах внутрішніх справ або поліції, є окремою правовою підставою для призначення і виплати одноразової грошової допомоги особам, які за цим Законом мають право на її отримання (пункт 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII).
З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону №580-VIII, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4), яким визначено механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських.
Пунктом 1 розділу II Порядку №4 встановлено, що днем виникнення права на отримання ОГД є, зокрема, у разі встановлення поліцейському інвалідності - дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність - дата видачі довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.
Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається керівнику органу поліції, закладів освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №4).
За змістом пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання.
Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):
1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузія, травма або каліцтво), пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;
2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;
3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.
Аналогічна позиція у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 19.09.2018 у справі №373/1188/16-а, від 20.09.2018 у справі №296/9456/16-а, від 01.11.2018 у справі №822/3788/17, від 23.11.2018 у справі №822/962/18, від 23.11.2018 у справі №822/1872/18, від 22.01.2019 у справі №2340/2663/18, від 15.04.2019 у справі №823/1798/18, від 05.02.2020 у справі №810/836/18, від 23.04.2020 у справі № 822/999/18, від 13.04.2022 у справі №420/6878/18.
Судом встановлено, що днем звільнення позивача, згідно з витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 25.02.2020 №66 є 26.02.2020, а інвалідність ОСОБА_1 була встановлена 06.10.2021, тобто поза межами шестимісячного строку. 
Матеріали справи не містять доказів поважності причин пропуску позивачем зазначеного строку. Як наслідок, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 97 Закону №580-VIII, оскільки інвалідність встановлена понад шість місяців після звільнення позивача з поліції.  
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року у справі №373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі №296/9456/16-а.
Згідно з пунктом 3 розділу IV Порядку №4 у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД.
У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Відповідно до пункту 4 розділу IV Порядку №4 висновок про призначення ОГД затверджує або відмовляє в призначенні ОГД керівник ДПО або особа, яка виконує його обов`язки.
Тобто у разі відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, відповідач мав право повідомити позивача письмовим повідомленням із зазначенням підстав такої відмови. Зазначеним заперечуються доводи позивача щодо порушення відповідачем Порядку №4 у зв`язку з вирішенням заяви (рапорту) шляхом направлення листа від 12.11.2021 №29/Л-277.
Колегія суддів вважає надуманими доводи апелянта про те, що зміна строків проведення Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією та медичних оглядів була спричинена введенням на території України обмежувальних заходів, спричиненої коронавірусом SARS-Co V-2, оскільки до матеріалів справи не надано доказів звернення позивача до вказаної експертної комісії, та відповідно, відмови ії у проведені медичного огляду ОСОБА_1 . 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 липня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.