ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5261/21  Номер провадження 22-ц/814/1764/22	Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2022 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
         суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.,
       за участю секретаря: Владімірова Р.В.,
розглянула в судовому засідання у м. Полтаві, з повідомленням учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2022 року, в складі судді Материнко М.О., дата виготовлення повного тексту рішення 28 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Першої полтавської державної нотаріальної контори про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії,

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Першої полтавської державної нотаріальної контори, в якому просила визнати відмову нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори у вчиненні нотаріальної дії неправомірною та зобов`язати відповідача видати їй як спадкоємиці першої черги свідоцтво про право на спадщину на частку квартири, а саме в розмірі 25 %, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_2 .

Вказувала, що вона є спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, яка складається із квартири АДРЕСА_1 .
На своє звернення до Першої полтавської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину отримала Постанову про відмову у здійсненні нотаріальної дії у вигляді в видачі свідоцтва про право на спадщину, яка вмотивована відсутністю у нотаріуса повноважень на визначення частки померлого у спільній сумісній власності, що свідчить про неможливість встановити склад самого спадкового майна. 
З огляду на те, що постанова нотаріуса порушує її права, унеможливлює належним чином оформлення спадкової квартири, яку вона як спадкоємиця прийняла та вчинила всі необхідні дії для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх спадкових прав. 

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Відмова суду обґрунтована відсутністю в діях державного нотаріуса порушень законодавства та дотримання вимог Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при винесенні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення її вимог в повному обсязі. 
Зокрема вказує, що саме нотаріус наділений правом встановлювати частки у праві на спадщину, оскільки в судовому порядку встановити частки у спільному майні подружжя, яке померло, неможливо, шо свідчить про відсутність іншого способу захистити свої спадкові права. 

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, після смерті ОСОБА_2 - батька позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .
Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, подавши до Першої полтавської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.
05.04.2021 року позивач отримала постанову Першої полтавської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 , що належала померлому ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності внаслідок неможливості встановити склад спадкового майна.
Вважаючи вказану постанову неправомірною та такою, що обмежує її в праві оформлення своїх спадкових прав щодо вільного розпорядження належною їй часткою в квартирі, ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, вважаючи такий спосіб захисту єдино ефективним для відновлення своїх спадкових прав. 

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд дійшов висновку, що державний нотаріус діяла в межах своїх повноважень з дотриманням норм як ЗУ «Про нотаріат», так і «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», що свідчить про відсутність правових підстав для судового захисту інтересів позивача як спадкоємця. 

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).
Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту.
Обов`язок нотаріуса та відповідної посадової особи вчиняти нотаріальні дії передбачені ч. 3 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», де встановлено заборону безпідставної відмови в її вчиненні.
Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом.
Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що спірна квартира перебувала у спільній сумісній власності подружжя - ОСОБА_3 (мати позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (батька позивача), що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , за заявою його дружини ОСОБА_3 про прийняття спадщини, 03.04.2018 р. в Першій полтавській державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу. 
Одночасно, в зазначеній спадковій справі є заява від доньки померлого ОСОБА_1 про прийняття спадщини 
Інші спадкоємці відповідних заяв про прийняття спадщини не подавали. 
Між тим, відповідної заяви про отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, дружина померлого ОСОБА_3 як подружжя, який пережив іншого подружжя, до нотаріуса не подавала.
В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом зазначено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності подружжя. У відповідності до п.п.4.21. п. 4 гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», якщо майно є спільною сумісною власністю подружжя, нотаріус повинен з`ясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на Ѕ частку в спільному майні подружжя.
Відповідно до п.п. 1.1. п 1 глави 11 порядку, вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з подальшим повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.
Як з`ясовано судом першої інстанції, вказане свідоцтво про право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя, спадкоємцю ОСОБА_3 як дружині, яка пережила інше подружжя, нотаріусом не видавалось, а відтак спадкова квартира залишилась в статусі спільної сумісної власності подружжя, без виділу часток кожного спадкодавця.
Суд першої інстанції вірно звернув увагу на те, що існує законодавчо врегульований алгоритм дій, який передбачає звернення одного з подружжя, після смерті іншого з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності на частку в разі перебування майна в спільній сумісній власності і лише в цьому випадку, згідно до ст. 71 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.
Інших випадків, які б на правовій підставі надавали нотаріусу можливість визначати частки у спадковому майні - чинне законодавство не передбачає. 
За вказаних обставин, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є обґрунтованою, зважаючи, що спадкове майно перебувало в спільній сумісній власності подружжя, переживши подружжя ОСОБА_3 за життя не зверталася з заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку після померлого чоловіка ОСОБА_2 , що фактично унеможливило встановити склад спадкового майна померлого ОСОБА_2 . 
За наявності умов, передбачених 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства.
Оскаржувана ОСОБА_1 відмова нотаріуса у вчинені нотаріальної дії - здійснена з дотриманням норм чинного законодавства та не суперечить нормативним актам, що регулюють діяльність нотаріусів України.
За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необггрунтованість заявлених вимог та відсутність достатніх правових підстав покладати на нотаріуса обов`язок по видачі позивачу свідоцтва про спадщину після смерті її батька ОСОБА_2 у розмірі 25 % спадкової квартири. 
Апеляційна скарга вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовує та не містить посилань на обставини, з якими процесуальне законодавство пов`язує підстави для скасування чи зміни судового рішення. 
Твердження апелянта про те, що нотаріуси при оформленні спадкових справ зобов`язані встановлювати частки у праві на спадщину усіх спадкоємців, що закликаються до спадкування - є помилковим. 
Так, дійсно, за загальним правилом завданням нотаріуса при оформленні спадкових справ є встановлення часток у праві на спадщину усіх спадкоємців.
Разом з тим, зважаючи на перебування спадкового майна в спільній сумісній власності, нотаріус позбавлений можливості самостійно встановлювати частки кожного з подружжя, після їх смерті, позаяк вказане питання вирішується за життя на підставі письмової заяви іншого подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку.
Вказане питання врегульовано положеннями ст. 71 Закону України «Про нотаріат» і стосується випадків видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (колишнього подружжя) у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя).
Інших випадків, коли б нотаріуси визначали частку померлого у спадковому майні -закон не містить, а відтак нотаріус не зобов`язаний був видавати спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтво про спадщину за законом в розмірі обрахованої нею частки 25 % у спадковій квартирі. 
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 січня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 17 жовтня 2022 року.

Судді : О. І. Обідіна С. Б. Бутенко О.В. Прядкіна