ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року	Львів	Справа № 1340/3904/18 пров. № А/857/12247/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Святецького В.В., Коваля Р.Й.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами (головуючого судді Сакалоша В.М., ухвалену у порядку письмового провадження в м. Львів) у справі № 1340/3904/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області звернулося в суд із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 по справі №1340/3904/18.
Оскаржуваною ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року в задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що вона постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відзиву на апеляційну скаргу позивач не подав, а відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за правилами статті 311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ТзОВ «Яблуневий Дар» звернулося в суд з позовом до Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області в якому просить визнати протиправною бездіяльність Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області щодо невиконання постанови Львівського окружного адміністративного суду по справі №813/299/17 від 20.04.2017, зобов`язати Городоцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області внести до зворотнього боку інтегрованої картки платника податків ТзОВ «Яблуневий Дар» з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, відомості про відсутність податкового боргу по податкових повідомленнях-рішеннях № 0001063901/18627, №0001073901/18630 від 23.12.2014 у сумі 2085 921,81 грн., а також внести до зворотного боку інтегрованої картки платника податків ТзОВ «Яблуневий Дар» відомості про сплату ТзОВ «Яблуневий Дар» податку на прибуток підприємства за ІІІ квартал 2016 року платіжними дорученнями № 6766 від 18.11.2016 в сумі 208 000,00 грн. та сплату ТОВ «Яблуневий Дар» авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року платіжними дорученнями № 7473 від 29.12.2016 в сумі 46 400,00 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі №1340/3904/18 позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Городоцьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області внести до зворотнього боку інтегрованої картки платника податків ТзОВ «Яблуневий Дар» з податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств, відомості про відсутність податкового боргу по податкових повідомленнях-рішеннях № 0001063901/18627, №0001073901/18630 від 23.12.2014 у сумі 2085 921,81 грн., а також внести до зворотного боку інтегрованої картки платника податків ТзОВ «Яблуневий Дар» відомості про сплату ТзОВ «Яблуневий Дар» податку на прибуток підприємства за ІІІ квартал 2016 року платіжними дорученнями № 6766 від 18.11.2016 в сумі 208 000,00 грн. та сплату ТОВ «Яблуневий Дар» авансового внеску по податку на прибуток підприємств згідно декларації за ІІІ квартал 2016 року платіжними дорученнями № 7473 від 29.12.2016 в сумі 46 400,00 грн. У решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2019 апеляційну скаргу Городоцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі №1340/3904/18 – без змін, відповідно постанова набрала законної сили 19.02.2019.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості вищевказаної заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, суд виходив із наступного.
Згідно із частиною 1 статті 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.
Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.
Стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень.
Відповідно до частини 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
З аналізу наведеної статті вбачається, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.
Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №816/4947/14 та від 27.04.2021 у справі №822/960/18.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.
Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: - існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; - на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; - істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.
Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03.04.2018 у справі №477/1012/14-а та від 27.01.2022 у справі №817/1643/18.
Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладена, зокрема, у постановах від 29.08.2018 у справі №552/137/15-ц та від 27.08.2021 у справі №826/6555/15.
Як вбачається із заяви Головного управління ДПС у Львівській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є постанова Верховного Суду від 28.12.2020 по справі №813/299/17.
Постановою Верховного Суду від 28.12.2020 по справі №813/299/17 касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
З вказаного мотивування, суд доходить висновку про те, що заявник нововиявленими обставинами вважає саме наявність нової коригуючої довідки №33/28-2706 від 03.12.2021 та факт анулювання довідки, зазначеної у рішенні суду.
Як зазначалося вище, необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.
В даному випадку на момент прийняття рішення судом (06.11.2018) відповідні обставини ще не існували і відбулись після прийняття рішення суду, яким справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу перегляду судового рішення, не є нововиявленими в розумінні положень статті 361 КАС України, тому не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами.
Згідно із пунктом 1 частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.
Колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Львівській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишено в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.11.2018 у справі № 1340/3904/18, оскільки обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими в розумінні положень КАС України, а доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. 
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Зокрема, як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та рішення у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04), процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява N 52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 43).
Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом».
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 320, 321, 322, 328, 361, 362, 368, КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області – залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 1340/3904/18 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

                  Головуючий суддя                                        Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                              В.В. Святецький

                                                                                          Р.Й. Коваль