Справа № 461/817/22                                                        Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/590/22                                                 Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

31 серпня 2022 року Львівський апеляційний суд у складі :
       судді – Белени А.В. 
       за участю представника ОСОБА_1 ) 
– адвоката Штинди О..,
представника Львівської митниці – Сліпенка С.В..,

       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Львівської митниці Черепащук Ігоря Віталійовича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 17.05.2022 стосовно ОСОБА_1 у справі порушення митних правил за ч.2 ст.483  МК України, 
       
в с т а н о в и в :
                       Постановою судді Галицького районного суду м.Львова від 17 травня 2022 року, провадження у справі про порушення митних правил відносно
ОСОБА_1 , місце роботи - PROFIT TRADE GROUP s.r.o., посада або рід занять - керівник, місце проживання - АДРЕСА_1 ,
закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вилучений, згідно протоколу про порушення митних правил №2360/20900/21 від 22.11.2021 року товар – повернуто власнику.
Згідно постанови судді, відповідно до протоколу про порушення митних правил №2360/20900/21 від 22 листопада 2021 року, 17 листопада 2021 року в зону митного контролю пункту пропуску «Краківець - Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці в`їхав транспортний засіб SCANIA R440 з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням водія - громадянина України ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_3 ) з товаром: «бувші у вжитку: одяг, взуття, вживані сумки зі шкірозамінника, постільна білизна, кухонне приладдя, рушники загальною вагою 16 750 кг.», який переміщувався в митному режимі імпорт за попередньою митною декларацією типу ІМ EE №UA209150/2021/018255 від 15.11.2021 року.
Як підставу для переміщення товару, водієм фірми перевізника до митного контролю подано наступні документи: міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №016787 від 13.11.2021 року; рахунок-фактуру (Invoice) №131121 від 13.11.2021 року; CARNET TIR № XN85002680.
       Відповідно до поданих документів, на митну територію України транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 на адресу ТОВ «БЕЗМЕЖНИЙ ПРОСТІР» (79069 м.Львів, вул. Кульпарківська, 93А, Україна, код ЄДРПОУ 42857621) переміщується товар: «бувші у вжитку: одяг, взуття, вживані сумки зі шкірозамінника, постільна білизна, кухонне приладдя, рушники, загальною вагою 16 750 кг.». Відправником та продавцем товару зазначена компанія «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» (Janosikova 15A, Zilina, 01001, Slovakia). Заявлена вага брутто переміщуваного товару 16 750 кг., вартість 16 750 Євро, що згідно з курсом Національного банку України станом на 17.11.2021 відповідає сумі 502945 гривень 55 копійок.
       Товар переміщувався відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі- продажу товарів №2009-2021 від 20.09.2021, укладеного між компанією «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» в особі директора ОСОБА_1 ) та ТОВ «БЕЗМЕЖНИЙ ПРОСТІР» в особі директора ОСОБА_3 , а також товаросупровідних документів, які підписані керівником компанії продавця («PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» директор ОСОБА_4 (Martin).
       У ході здійснення митного контролю транспортного засобу, а саме під час проведення огляду переміщуваного вантажу, разом із заявленим товаром, виявлено товари без ознак використання, які не заявлені у товаросупровідних документах, а саме «сорочки» у кількості 117 шт., загальною вагою 29 кг., «шапки» у кількості 152 шт., загальною вагою 11 кг., «спортивні костюми» у кількості 7 шт., загальною вагою 4 кг., «кофти» у кількості 458 шт., загальною вагою 159 кг., «штани спортивні» у кількості 314 шт., загальною вагою 98 кг., «обручі кольорові» у кількості 170 шт., загальною вагою 3,4 кг., «піджаки» у кількості 21 шт., загальною вагою 4 кг, «куртки» у кількості 27 шт., загальною вагою 26 кг., «шарфи» в асортименті» у кількості 415 шт., загальною вагою 86 кг., «труси чоловічі» у кількості 848 шт., загальною вагою 59 кг., «шорти» у кількості 83 шт., загальною вагою 9,8 кг., «спідниці» у кількості 2015 шт., загальною вагою 492 кг., «штани» у кількості 3835 шт., загальною вагою 1339 кг., які знаходились у чорних поліетиленових мішках».
       З метою з`ясування обставин переміщення зазначеного вище товару через митний кордон України Львівська митниця 19.11.2021 скерувала лист №7.4/20-01/14/12640 на адресу компанії PROFIT TRADE GROUP s.r.o.(Janosikova 15a, 010 01 Zilina, Slovakia), яким викликався керівник компанії «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» Martin Rajman. У визначений час останній не з`явився.
       Також, відповідно до інформації, наявної у модулі «Провадження у справах про ПМП» АСМО «Інспектор» директор компанії «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» ОСОБА_4 ) протягом року притягувався до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 483 Митного кодексу України.
       Таким чином, на думку автора протоколу, директор компанії «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» ОСОБА_4 ) вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів їх кількості, та вартості, які необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, вчинені повторно протягом року.
       Дії ОСОБА_4 органом митниці кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 2 ст. 483 МК України.
На постанову судді представник Львівської митниці Державної митної служби України Черепащук І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та винести нову постанову, якою: особу  ОСОБА_5 / ОСОБА_6 / визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення - штраф у розмірі 1209645,60 гривень; конфіскувати в дохід держави товари: - ««сорочки» у кількості 117 шт., загальною вагою 29 кг., «шапки» у кількості 152 шт., загальною вагою 11 кг., «спортивні костюми» у кількості 7 шт., загальною вагою 4 кг., «кофти» у кількості 458 шт., загальною вагою 159 кг., «штани спортивні» у кількості 314 шт., загальною вагою 98 кг., «обручі кольорові» у кількості 170 шт., загальною вагою 3,4 кг., «піджаки» у кількості 21 шт., загальною вагою 4 кг, «куртки» у кількості 27 шт., загальною вагою 26 кг., «шарфи» в асортименті» у кількості 415 шт., загальною вагою 86 кг., «труси чоловічі» у кількості 848 шт., загальною вагою 59 кг., «шорти» у кількості 83 шт., загальною вагою 9,8 кг., «спідниці» у кількості 2015 шт., загальною вагою 492 кг., «штани» у кількості 3835 шт., загальною вагою 1339 кг., які знаходились у чорних поліетиленових мішках»; стягнути з особи  ОСОБА_5 / ОСОБА_6 / на користь Львівської митниці витрати у справі про порушення митних правил, станом на день розгляду справи по суті Галицьким районним судом м.Львова у розмірі 33005, 32 гривень.
В обґрунтування своєї позиції вказує, що висновок суду першої інстанції є помилковим та необґрунтованим, а постанова незаконною.
       Зазначає, що в оскаржуваній постанові перевагу надано доказам, поданим стороною правопорушника у справі; однобоко та вибірково застосовано норми Митного кодексу України.
        На думку представника митниці судом безпідставно не взято до уваги рахунок-фактури (інвойс), виданого від імені компанії «PROFIT TRADE GROUP s.r.o» та підписаного гр. ОСОБА_4 , як одного із доказів у справі. 
       Звертає увагу, що перевізником товарів через митний контроль була фірма RAF TRANS LTD, яка і готувала товаросупровідні документи для переміщення товару через кордон, документи для митного оформлення подавав представник фірми RAF TRANS LTD і переміщення товару за митною декларацією здійснював їх водій. Стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що товар переміщувався відповідно до зовнішньоекономічного договору (контакту) купівлі-продажу товарів №2009-2021 від 20.09.2021, укладеного між компанією «PROFIT TRADE GROUP s.r.o» в особі директора ОСОБА_1 ) та ТОВ «БЕЗМЕЖНИЙ ПРОСТІР» в особі директора ОСОБА_3 , а також товаросупровідних документів, які підписані керівником компанії продавця (PROFIT TRADE GROUP s.r.o» директор ОСОБА_4 (Martin).
Зазначає що, у ході здійснення митного контролю транспортного засобу, було виявлено нові товари у чорних поліетиленових мішках (текстильні вироби в асортименті), які не заявлені у митній декларації типу IM EE №UA209150/2021/018255 від 15 листопада 2021 року. Документ – попередню митну декларацію, оформлено на підставі рахунку-фактуру (Invoice) №131121 від 13 листопада 2021 року, наявного у покупця товару.
Апелянт вказує, що судом не взято до уваги обставини проходження митних формальностей під час ввезення товарів на митну територію України, не встановлювалося їх у взаємозв`язку із нормами Митного кодексу України.
               Заслухавши пояснення представника Львівської митниці Сліпенка С.В. про задоволення апеляційної скарги, думку представника ОСОБА_1 – адвоката Штинди О., про залишення постанови суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
       Статтею 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
       Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.
       Відповідно до вимог ст. 489 МК України - посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
       У відповідності ст. 251 КУпАП, ч.1 ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
       Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил стосовно  ОСОБА_1 в суді першої інстанції були дотримані.
Згідно з протоколом про порушення митних правил №2360/20900/21 від 22 листопада 2021 року у провину  ОСОБА_7   ставиться вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів їх кількості, та вартості, які необхідні для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД та його митної вартості, вчинені повторно протягом року.
       Частиною 2 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення цих товарів з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу товарно-супровідних документів, що містили неправдиві відомості щодо найменування та кількості товару, вчинені повторно протягом року.
       Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
       Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
       Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
       Суб`єкт правопорушення осудна особа, яка досягла 16-річного віку, а також посадова особа підприємства. Посадова особа підприємства керівник та інший працівник підприємства (резиденти й нерезиденти), які у зв`язку з постійно або тимчасово виконуваними ними трудовими (службовими) обов`язками відповідають за додержання вимог, установлених МК України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними в установленому законом порядку.
       Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.
       Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
       При цьому, що стосується використання документів, то судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. Тобто ті, що подаються митному органу на кордоні та є підставою для пропуску товару на митну територію України.
       Відповідно до ч. 1 ст. 265 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
       Під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник подає митному органу документи та відомості, необхідні для митного контролю, передбачені ст. 335 МК України.
       Згідно положень ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
       За змістом ст.265 МК України декларантами мають право виступати: при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом,резидент,яким або від імені якого укладено цей договір; в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.
       Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.
       Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
       Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.
       Як вбачається з матеріалів справи, у протоколі зазначено, що  відправником та продавцем товару зазначена компанія «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» (Janosikova 15A, Zilina, 01001,Slovakia). Заявлена вага брутто переміщуваного товару 16 750 кг, вартість 16 750 Євро, що згідно з курсом Національного банку України станом на 17.11.2021 відповідає сумі 502945 гривень 55 копійок.
       Товар переміщувався відповідно до зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу товарів №2009-2021 від 20.09.2021, укладеного між компанією «PROFIT TRADE GROUP s.r.o.» в особі директора ОСОБА_1 ) та ТОВ «БЕЗМЕЖНИЙ ПРОСТІР» в особі директора ОСОБА_3 , а також товаросупровідних документів.
        При цьому, місцевим судом встановлено, що як підставу для переміщення товару, водієм фірми перевізника до митного контролю подано наступні документи: міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №016787 від 13.11.2021 року; рахунок-фактуру (Invoice) №131121 від 13.11.2021 року; CARNET TIR № XN85002680.
       Відповідно до вказаних товаросупровідних документів, відправником товару є UK Clothing Caravan Ltd., перевізником є RAF TRANS LTD., продавцем товару виступає компанія «Profit Trade Group s.r.o.».
       Отже, як вбачається зі змісту вказаних вище товаросупровідних документів, ОСОБА_4 підписав лише рахунок-фактуру (інвойс) №131121 від 13.11.2021 року.
       Однак, інвойс є підставою для розрахунку між покупцем і продавцем та не є самостійною підставою для переміщення товарів через митний кордон України, в той час як підставою для переміщення товарів через митний кордон були CMR та CARNET TIR.
       При цьому, вказані документи (CMR та CARNET TIR) були виготовлені, підписані та видані представниками відправника товару - UK Clothing Caravan Ltd. та перевізника товару - RAF TRANS LTD. і не містять даних про затвердження їх змісту ОСОБА_8 .
        Таким чином, із зазначених документів випливає, що перевізником товарів через митний кордон була фірма RAF TRANS LTD., яка і готувала товаросупровідні документи для переміщення товару через кордон, документи для митного оформлення подавав представник фірми RAF TRANS LTD і переміщення товару за митною декларацією здійснював їх водій.
       Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 191 МК України, перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).
       Статтею 19 Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП від 14.11.1975 року, яка набрала чинності для України 11.10.1994 р., визначено, що митні органи країни відправлення повинні вживати необхідних заходів для того, щоб упевнитися в точності вантажного маніфесту, і для накладення митних печаток і пломб або для контролю митних печаток і пломб, накладених під відповідальність згаданих митних органів належним чином уповноваженими особами.
       Відтак, на думку апеляційного суду, матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_4 брав участь у завантаженні товару, чи був присутній при підготовці супровідних документів, при перевезенні товару через кордон та при виготовленні митної декларації і поданні документів митному органу.
       При цьому, судом першої інстанції встановлено, що товар був завантажений, опломбований та оформлений у митному відношенні країни-відправника вантажу (Сполучене Королівство).
       Відтак, апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_7 могло бути чи було відомо, що надані безпосереднім відправником та перевізником товару товаросупровідні документи містять неправдиві дані щодо найменування товару, його кількості та вартості, митним органом не надано.
       Крім цього, ні протоколом про порушення митних правил №2360/20900/21 від 22.11.2021 року, ні будь-якими іншими доказами, які долучені до матеріалів справи, не підтверджується, що саме ОСОБА_4 був суб`єктом декларування та умисно надав товаросупровідні документи на переміщення товарів на територію України, які містять неправдиві відомості щодо товару.
        Таким чином, враховуючи вищенаведене, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до вірної думки про те, що матеріали справи про порушення митних правил не містять будь-яких відомостей та жодних доказів того, що ОСОБА_4 вчиняв будь-які умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу України документів, що містять неправдиві щодо товару відомості, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, належним чином мотивуваши це у своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.
Враховуючи наведене, а також принцип презумпції невинуватості,  на думку апеляційного суду, обов`язок доказування обставин, викладених у протоколі покладається саме на митний орган. У той час, докази долучені митним органом на підтвердження вини ОСОБА_1  не доводять факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 483 МК України.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
  Так, перевіривши доводи апеляційної скарги і оцінивши надані сторонами по справі докази щодо доведеності вини ОСОБА_1  апеляційний суд вважає, що викладені у протоколі про порушення митних правил №2360/20900/21 обставини не знайшли свого підтвердження та спростовуються перевіреними місцевим судом доказами, які у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу. 
       Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопоркушення, передбаченого ч.2 ст. 483 МК України. 
       Таким чином, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, апеляційний суд, –

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Державної митної служби України Черепащука Ігоря Віталійовича - залишити без задоволення. 
       Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 17 травня 2022 року, якою провадження у справі про порушення митних правил відносно    ОСОБА_4 за ч.2 ст.483 МК України – закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення – залишити без змін 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Альберт БЕЛЕНА