П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/2176/22	
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Димерлія О.О.
суддів  Крусяна А.В. ,  Танасогло Т.М. 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року у справі №400/2176/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов від 23.12.2021 року №306959, №306960
У С Т А Н О В И В:

15.02.2022 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -позивачка, скаржниця) звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просила:
- визнати протиправними та скасувати постанови Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 23.12.2021 року №306959, №306960.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач дійшов безпідставного висновку про здійснення ФОП ОСОБА_1 перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачена абз.14 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-ІІІ. 
Суттєвою обставиною у даному спорі, на думку позивачки, є властивості вантажу, що перевозився. Так, транспортні засоби ФОП ОСОБА_1 здійснювали перевезення подільного сипучого вантажу, що постійно переміщується по осям транспортного засобу під час руху, а тому проведення зважування у русі, не може дати достовірних результатів навантаження на одиночну вісь транспортного засобу. Також зазначає, що Методика згідно до якої має проводитися процес зважування на сьогодні не затверджена.
За наслідками розгляду зазначеної справи Миколаївським окружним адміністративним судом 20 червня 2022 року прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно застосував до позивачки санкцію, передбачену абзацом 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді штрафу за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно, оскільки вагові параметри транспортних засобів із урахуванням результатів їх зважування перевищують нормативні допустимі.
Судом попередньої інстанції установлено, що перевищення навантаження на вісь порівняно з нормативно допустимим - 11 т., норма згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, в одному транспортному засобі склало – 11720 кг., а в другому транспортному засобі становить – 12030 кг.
Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що при прийнятті спірних постанов про застосування адміністративно господарського штрафу Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, не повне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржниця вказує, що згідно до товарно-транспортних накладних, транспортні засоби позивачки здійснювали перевезення подільного сипучого вантажу, який є рухомим під час маршруту транспортного засобу, його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, яке у свою чергу не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування, з достовірності установити перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Державної служби України з безпеки на транспорті спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.
В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Зокрема, як з`ясовано колегією суддів, що 17.11.2021 року посадовими особами Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки в пункті зважування на автодорозі Н-11 «Дніпро-Миколаїв» 83 км. +720 м. проведено габаритно-ваговий контроль транспортних засобів ФОП ОСОБА_1 марки DAF н/з НОМЕР_1 з напівпричепом марки KOGEL н/з НОМЕР_2 , а також марки DAF н/з НОМЕР_3 з причепом марки D-TEC н/з НОМЕР_4 .
Крім цього, за наслідками проведеної перевірки фахівцями контролюючого органу складено Акт №039848 від 17.11.2021 року про перевищення транспортним засобом марки DAF н/з НОМЕР_3 з причепом марки D-TEC н/з НОМЕР_4 нормативних вагових параметрів, яким установлено, що нормативно допустиме осьове навантаження – 11 т., 11 т., 24 т., фактичне – вісь 1 – 7130 кг.; вісь 2 – 12030 кг.; вісь 3 – 7720 кг.; вісь 4 – 8360 кг.; вісь 5 – 7760 кг.
Також, складено Акт №039845 від 17.11.2021 року про перевищення транспортним засобом марки DAF н/з НОМЕР_1 з напівпричепом марки KOGEL н/з НОМЕР_2 нормативних вагових параметрів, яким зафіксовано, що нормативно допустиме осьове навантаження – 11 т., 11 т., 22 т., фактичне – вісь 1 – 6850 кг.; вісь 2 – 11720 кг.; вісь 3 – 7220 кг.; вісь 4 – 7480 кг.; вісь 5 – 7510 кг.
17.11.2021 року за результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів складено Акти за №039845, за №308475, в яких зазначено про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог абзацу 14 ч.1 ст.60 Закону «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.
23.12.2021 року Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки (Миколаївська область), за результатами розгляду матеріалів перевірки, прийнято постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу за допущення порушення законодавства про автомобільний транспорт:
- № НОМЕР_5 , якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 8500 грн. на підставі абз.14 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт»;
- № НОМЕР_6 , якою до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 8500 грн. на підставі абз.14 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Не погоджуючись з правомірністю постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивачка звернулася до суду з відповідними вимогами.
Відповідно до положень ч.1,2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно із цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. 
Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (далі - Порядок №1567) цей Порядок визначає, процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в Акті з посиланням на порушену норму (п.20 Порядку №1567).
Згідно до статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Підстави та порядок отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень визначені Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила №30)
Пунктом 4 Правил №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Відповідно до положень статей 4 і 29 Закону України «Про дорожній рух», статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» Кабінет Міністрів України постановою від 27.06.2007 року № 879 затвердив Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).
За змістом пункту 2 Порядку №879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно із методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (п. 3 Порядку № 879).
Згідно із вимогами п.18 Порядку №879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Положеннями абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:
перевищення установлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, наслідком перевищення транспортним засобом встановлених законодавством габаритно-вагових параметрів є притягнення автомобільного перевізника до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу.
При цьому, дозвіл та плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковими при здійсненні перевезень великоваговими чи великогабаритними транспортними засобами, вагові чи габаритні параметри яких перевищують нормативно допустимі.
Предметом спору у даній справі є постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу на ФОП ОСОБА_1 за перевищення вагових параметрів згідно із абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Підставою для прийняття спірних постанов про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу стали результати габаритно-вагового контролю транспортних засобів марки DAF н/з НОМЕР_1 з напівпричепом марки KOGEL н/з НОМЕР_2 , а також марки DAF н/з НОМЕР_3 з причепом марки D-TEC н/з НОМЕР_4 .
Як слідує з наявних в матеріалах справи Актів про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів за №039848 та №039845 від 17.11.2021 року, в ході проходження габаритно-вагового контролю співробітниками Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було установлено перевищення транспортним засобом марки DAF н/з НОМЕР_3 з причепом марки D-TEC н/з НОМЕР_4 нормативних вагових параметрів, а саме нормативно допустиме осьове навантаження – 11 т., 11 т., 24 т., фактичне – вісь 1 – 7130 кг.; вісь 2 – 12030 кг.; вісь 3 – 7720 кг.; вісь 4 – 8360 кг.; вісь 5 – 7760 кг.
Також, посадовими особами відповідача зафіксовано перевищення транспортним засобом марки DAF н/з НОМЕР_1 з напівпричепом марки KOGEL н/з НОМЕР_2 нормативних вагових параметрів, а саме нормативно допустиме осьове навантаження – 11 т., 11 т., 22 т., фактичне – вісь 1 – 6850 кг.; вісь 2 – 11720 кг.; вісь 3 – 7220 кг.; вісь 4 – 7480 кг.; вісь 5 – 7510 кг.
За таких обставин, навантаження на одиночну вісь транспортного засобу DAF н/з НОМЕР_1 з напівпричепом марки KOGEL н/з НОМЕР_2 склало 11 720 кг, при нормативно допустимій – 11 000 кг. (норма згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху), тобто на 720 кг. більше допустимого, що у відсотковому співвідношенні становить на 6,54 % більше.
При цьому, навантаження на одиночну вісь транспортного засобу марки DAF н/з НОМЕР_3 з причепом марки D-TEC н/з НОМЕР_4 склало 12 030 кг, при нормативно допустимій – 11 000 кг. (норма згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху), тобто на 1 030 кг. більше допустимого, що у відсотковому співвідношенні становить на 9,36 % більше.
Відтак, за результатами проведення габаритно - вагового контролю транспортних засобів позивачки, посадовими особами контролюючого органу зафіксовано факт перевищення нормативно вагових параметрів. 
Апеляційний суд звертає увагу, що в контексті п.22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.
Слід зазначити, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року за №30).
У відповідності до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Разом з цим, чинним законодавством України установлено, що перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху в межах 2% не потребує оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Вказані положення Закону є спеціальними для автомобільного перевізника та визначають обов`язок перевізника одержати відповідний дозвіл у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень.
У даному випадку, оскільки вагові параметри транспортних засобів позивачки із урахуванням результатів їх зважування відповідачем перевищують нормативні більше, ніж на 2 відсотки (що також не заперечується позивачкою), то такі транспортні засоби ФОП ОСОБА_1 вважаються великоваговими та мали здійснювати рух автомобільними дорогами на підставі дозволів.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності у позивачки дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Окрім цього, приписи абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачають настання відповідальності при встановленні факту перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно без відповідного дозволу.
Судова колегія вказує, що положення абзацу 14 частини першої статті 60 означеного Закону, відповідно до яких було накладено штраф, не містить посилань на будь-яку величину похибки, а прямо вказує на наслідки перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу, та не передбачає іншого трактування.
Не дотримання вказаних вимог, відповідно до приписів абз.14 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-ІІІ є підставою для застосування до автомобільного перевізника штрафу, що складає 8500 грн.
Згідно до вищенаведених результатів зважування, вагові параметри вказаних транспортних засобів позивачки перевищують нормативно допустимі вагові обмеження більш ніж на 5%, і складають 6,54% та 9,36% відповідно.
Отже, на переконання колегії суддів, відповідач правомірно застосував до позивачки санкцію, передбачену положеннями абзацу 14 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у вигляді штрафу, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.
Стосовно доводів скаржниці про неврахування судом першої інстанції того, що вантажні автомобілі здійснювали перевезення подільного вантажу, апеляційний суд уважає за необхідне зазначити таке.
Положеннями пункту 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
Крім того, згідно до вимог чинного законодавства жодним національним чи міжнародним нормативним документом не передбачені виключення з ПДР (пункти 2.3а, 2.3б; 12.1) при перевезенні подільних (в тому числі сипучих) вантажів.
Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.
Відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі, або фактичної маси транспортного засобу, відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху. 
При цьому, завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення такого завантаження, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з додержанням вимог чинного законодавства України.
Слід зазначити, що приписи ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» не містять ніяких застережень стосовно виду вантажу - подільного або неподільного, який перевозиться.
В постанові від 24.07.2019 року по справі №803/1540/16 Верховний Суд зауважив, якщо вагові параметри вказаного транспортного засобу перевищують нормативно допустимі вагові обмеження, що дало підстави вважати цей транспортний засіб великоваговим, для руху якого, за правилами частини четвертої статті 48 Закону № 2344-ІІІ, повинен бути відповідний дозвіл. Відсутність такого дозволу є достатньою підставою для накладення на Товариство штрафу відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ.
Санкція абз.14 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.
Діюче законодавство України чітко визначає підстави для відповідальності автомобільного перевізника, як то порушення законодавства про автомобільний транспорт. 
Отже, відсутність у водія при перевезенні вантажів передбачених законодавством документів становить склад правопорушення, за яке до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф.
З приводу посилання скаржниці, що існуюча методика зважування не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на вісь (осі) транспортного засобу у русі, колегія суддів зазначає про таке.
Дійсно, на час виникнення спірних правовідносин методика про яку йдеться мова у підпункті 2 пункту 2 Порядку № 879, на підставі якої проводиться процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології затверджена не була.
Одночас, на думку апеляційного суду, відсутність такої методики не є підставою для невнесення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та не звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.
З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ФОП ОСОБА_1 , оскільки матеріалами справи підтверджено факт перевищення допустимої ваги вантажного автомобіля за відсутності дозволу на перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень.
Відтак, відповідачем правомірно винесені постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 23.12.2021 року №306959, №306960 у розмірі 8500 грн. за порушення законодавства, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-111.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи скаржниці, викладені в апеляційній скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року у справі №400/2176/22 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов від 23.12.2021 року №306959, №306960 – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач 	 	Димерлій О.О.	
Судді	    	Крусян А.В.    Танасогло Т.М.