П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/13506/21	
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
                        
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
 -            Кравченко К.В.
          розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторське бюро «Горметалургсервіс» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень; зобов`язання зареєструвати податкові накладні, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

          Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторське бюро «Горметалургсервіс» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України (далі-відповідач 2), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних ДПС України від 02.09.2021 року №3061363/41478767 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, поданої 30.08.2021 року; визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Миколаївській області від 16.09.2021 року №3119816/41478767 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, поданої 14.09.2021 р.; визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Миколаївській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.09.2021 року №3097339/41478767 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.08.2021 № 3 на загальну суму 44 597,60 грн.; визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Миколаївській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.09.2021 року №3097340/41478767 про відмову в реєстрації податкових накладних від 08.09.2021 року №1 на загальну суму 875 626,99 грн.; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31.08.2021 року №3 на загальну суму 44 597,60 грн. датою її первинного подання платником податків на реєстрацію; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 08.09.2021 року №1 на загальну суму 875 626,99 грн. датою її первинного подання платником податків на реєстрацію.
          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ризиків. Зазначення загального посилання на Критерії оцінки є неконкретизованим та порушує права позивача на подання необхідних документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної. В свою чергу, позивачем подано всі наявні документи, та вчинено всі залежні від нього заходи, необхідні для реєстрації податкової накладної, однак відповідач-1 без обґрунтування підстав, відмовив йому у реєстрації податкової накладної. Також, відповідачем протиправно прийнято рішення про неврахування такої таблиці даних платника податку у зв`язку з виявленням невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам, оскільки відповідачем не зазначено причини якими обумовлено таке рішення.
          Від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позову, оскільки оскаржувані рішення комісії про відмову у реєстрації ПН ґрунтуються не на факті зупинення реєстрації податкової накладної, а на тому, що позивачем не було надано податковому органу на його пропозицію доказів здійснення господарських операцій. Обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Крім того, оскільки як зупинення реєстрації податкової накладної так і відмова у реєстрації податкової накладної є окремими послідовними складовими частинами-етапами загального процесу реєстрації податкових накладних, що можуть самостійно змінювати правовий стан платника податку, а тому можуть бути окремо оскаржені в судовому порядку. Підстави зупинення реєстрації податкових накладних та відповідності критеріям ризиковості здійснення операцій не можуть бути покладені в основу рішення суду, як підстава для скасування рішення про відмову в реєстрації податкових накладних. Позовну вимогу про зобов`язання зареєструвати податкову накладну вважають передчасними, в той час, як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання ДПС повторно розглянути питання щодо реєстрації податкових накладних.
          
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторське бюро «Горметалургсервіс» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних ДПС України від 02.09.2021 року №3061363/41478767 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, поданої 30.08.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторське бюро «Горметалургсервіс». Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Миколаївській області від 16.09.2021 року №3119816/41478767 про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, поданої 14.09.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторське бюро «Горметалургсервіс». Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Миколаївській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.09.2021 року №3097339/41478767 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.08.2021 року №3 на загальну суму 44 597,60 грн. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Миколаївській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.09.2021 року №3097340/41478767 про відмову в реєстрації податкових накладних від 08.09.2021 року №1 на загальну суму 875 626,99 грн. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторське бюро «Горметалургсервіс» податкову накладну від 31.08.2021 року №3 на загальну суму 44 597,60 грн. датою її первинного подання платником податків на реєстрацію. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторське бюро «Горметалургсервіс» податкову накладну від 08.09.2021 року №1 на загальну суму 875 626,99 грн. датою її первинного подання платником податків на реєстрацію. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторське бюро «Горметалургсервіс» судові витрати в розмірі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-конструкторське бюро «Горметалургсервіс» судові витрати в розмірі 4540,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок) гривень та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн.
На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, в тому числі щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Позивач 25.07.2017 року зареєстрований в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, основним видом економічної діяльності якого є вантажний автомобільний транспорт, з липня 2021 року розпочато діяльність з відновлення відсортованих відходів.
01.07.2021 року між позивачем та ТОВ «Миколаївська водна компанія» укладено договір підряду, за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконувати роботи з подрібнення, очищення та сортування інших відходів. Договором, також, передбачено, що конкретний перелік робіт, умови виконання та вартість встановлюється в додатках до договору.
30.08.2021 року позивачем подано до відповідача таблицю даних платника податку на додану вартість разом з поясненнями.
За результатами розгляду таблиці Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято, але автоматично не враховано через невиконання п. 18 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в подальшому 02.09.2021 року прийнято рішення про неврахування таблиці даних на підставі наявності податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій.
31.08.2021 року позивачем складено та подано до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 на суму 44 597,60 грн., що становить різницю між загальною сумою та отриманою від замовника сумою.
06.09.2021 року позивачем отримано від відповідача квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки платник податків відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податків. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
08.09.2021 року позивачем складено та подано до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 на суму 875 626,99 грн.
Того ж дня, позивачем отримано від відповідача квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки платник податків відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податків. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивачем на виконання вимог податкового органу подано пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних, а також документи на підтвердження реальності господарських операцій.
10.09.2021 року відповідачем прийнято рішення від 10.09.2021 року №3097339/41478767 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.08.2021 року №3 на загальну суму 44 597,60 грн. та від 10.09.2021 року №3097340/41478767 про відмову в реєстрації податкових накладних від 08.09.2021 року №1 на загальну суму 875 626,99 грн., в зв`язку з тим, що не надано платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження та розвантаження продукції, складських документів, рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів, накладних. Розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. У додатковій інформації зазначено, що платником не надано копії документів щодо зберігання (гаражування) транспортних засобів.
14.09.2021 року позивачем повторно направлено таблицю даних платника податку на додану вартість, однак відповідачем прийнято рішення про неврахування її.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до вимог п.п.16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Згідно з вимогами п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (далі – Порядок № 1246), передбачено, що податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з вимогами п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок № 1165). 
Вказаний Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі права та обов`язки їх членів.
Пунктами 10, 11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Відповідно до абзацу 2 п.25, п.26 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Відповідно до вимог п.44 Порядку №1165 комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема окреслений Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.
Пунктами 3,4 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Відповідно до вимог п.5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з вимогами п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пунктом 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог  Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» «Про електронні довірчі послуги»  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до вимог п.п. 9-13 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.
Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
-          ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
-          та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
-          та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.
Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,  31.08.2021 року позивачем складено та подано до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 на суму 44 597,60 грн., що становить різницю між загальною сумою та отриманою від замовника сумою.
06.09.2021 року позивачем отримано від відповідача квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки платник податків відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податків. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
08.09.2021 року позивачем складено та подано до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №3 на суму 875 626,99 грн.
Того ж дня, позивачем отримано від відповідача квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, оскільки платник податків відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податків. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Судом апеляційної інстанції, зокрема, визначено, що позивачем на спростування обставин, зазначених у квитанціях про зупинення реєстрації податкової накладної, направлено до контролюючого органу копії документів, що підтверджують наявність законних підстав для реєстрації податкових накладних (Т.1, а.с.219-241).
Крім того, пунктом 5 Порядку №520 вказано перелік необхідних документів, що можуть бути використані Комісією при розгляді питання про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.
Тобто, зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ.
За таких обставин, контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та невичерпний (може включати) перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
В іншому випадку, така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до вимог п.5 цього Порядку не може бути застосована.
Як вбачається з матеріалів справи, у спірних рішеннях від 10.09.2022 року №3097339/41478767 та №3097340/41478767 не зазначено, які саме документи не надано позивачем, рішення містять загальний перелік не наданих копій документів. Зокрема, у вказаних рішеннях не підкреслено, які саме документи з перелічених не надано контролюючому органу, тому суд вважає, що позивачем були надані всі первинні документи, які у нього були в наявності. Також у спірних рішеннях зазначено, що не надано розрахункові документи/банківські виписки з особових рахунків.
Відповідачем не доведено суду, що відсутність цього документа вплинуло на те, що відповідач дійшов висновку про нереальність господарської операції та унеможливило реєстрацію податкової накладної.
Будь-яких інших обґрунтованих доводів, доказів, з яких можна було дійти висновку про підстави відмови у реєстрації спірних податкових накладних відповідачами не наведені.
Колегія суддів зауважує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків
Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення контролюючим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. 
Крім того, на думку колегії суддів, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує  закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 640/17797/20.
Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, саме відповідачі повинні надати суду докази про те, що надані позивачем документи для реєстрації податкових накладних є недостатніми, що унеможливлює реєстрацію податкової накладної.
З огляду на зазначене, Головним управлінням ДПС в Миколаївській області не доведено правомірність свого рішення щодо відмови у реєстрації податкової накладної, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення контролюючого органу були прийняті відповідачем всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.  

Щодо посилань апелянта про передчасність зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні, колегія суддів зазначає наступне. 
У даному випадку, суд апеляційної інстанції вважає, що задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, судом враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо того факту, що обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до вимог ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з вимогами ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, відноситься до предмета доказування у справі. 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 р. у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Головне управління ДПС в Одеській області вважає позовні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу необґрунтованими та наголошує, що за своїм предметом та суб`єктним складом позивача справа відноситься до категорії типових, є справою незначної складності. Апелянт також зауважує, що жодного документа на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем не надано. 
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера на суму 10000 (десять тисяч) грн., ордер на надання правничої (правової допомоги) ВЕ 1057962 (т.2, а.с.12-13) та договір про надання правничої допомоги №39/1/21, протокол узгодження істотних умов та договірної ціни (т.2., а.с.68-69).
Колегія суддів зазначає, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.  
Крім того, адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Відповідне посилання міститься у постанові КАС ВС від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19.
При цьому, колегія суддів зауважує, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Тому, враховуючи складність справи, якість підготовленого документу, обсяг наданих до суду матеріалів, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу з відповідачів солідарно з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 червня 2022 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Джабурія О.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.    Кравченко К.В.