Справа № 132/892/16-ц
Провадження № 22-з/801/155/22
Категорія: 19
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач:Денишенко Т. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року	Справа № 132/892/16-ц	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
судді-доповідача Денишенко Т.О., 
суддів Голоти Л. О., Рибчинського В.П., 
за участі секретаря судового засідання Михайленко А. В., заявника, представ-ника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є. В., розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовно-го провадження, у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1  адвоката Путіліна Євгена Вікторовича про ухвалення додат-кового судового рішення з питання відшкодування судових витрат на профе-сійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до Калинівської міської ради Вінницької облас-
ті, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета
спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання
протиправним, скасування рішення Корделівської сільської ради Калинівського
району Вінницької області, визнання недійсним державного акта на право влас-
ності на земельну ділянку, 

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2022 року Вінницьким апеляційним судом ухвалена постанова про задоволення апеляційної скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , його представника адвоката Путіліна Є. В., рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2022 року у вищезазначеній цивільній справі скасоване. У задоволенні позову ОСОБА_2 до Калинівської міської ради Вінницької області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 про визнання протиправним, скасування рішення Корделівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1653,60 гривні судового збору, сплаченого у зв`язку з апеляційним оскарженням рішення суду першої інстанції.
09 вересня 2022 року до апеляційного суду надійшла заява представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є. В. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу. Дана заява обґрунтована тим, що апеляційним судом не було вирішене питання відносно усіх понесених ОСОБА_1 судових витрат, зокрема, з оплати професійної правничої допомоги у судах першої та апеляційної інстанції в сумі 6800,00 гривень. При цьому адвокат зазначає, що в суд першої інстанції разом з письмово викладеним виступом у судових дебатах подавалися докази понесення його довірителем таких судових витрат.
У судове засідання апеляційного суду учасники справи, окрім заявника, не з`явилися з невідомих причин, будь-яких заяв від них суду не надходило. Беручи до уваги, що усі учасники справи завчасно повідомлені про місце, день та час розгляду справи, про що свідчать відповідні докази у її матеріалах, ураховуючи думку адвоката Путіліна Є. В., який не заперечує розгляду його клопотання у відсутності решти учасників справи, відповідно до норм статті 372 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду ухвалила розглянути порушене питання у даному судовому засіданні без участі тих учасників справи, котрі не з`явилися у судове засідання. 
Розглянувши заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є. В., заслухавши пояснення адвоката Путіліна Є. В., проаналізувавши матеріали справи стосовно питання, що розглядається, колегія суддів апеляцій-ного суду дійшла висновку про часткову обгрунтованість та доведеність цієї заяви, через що вона підлягає частковому задоволенню. 
Згідно з нормами статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішене питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заява про ухвалення додаткового рішення може бути подана до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється у тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Як дійсно убачається з матеріалів справи, постановою Вінницького апеля-ційного суду від 17 серпня 2022 року апеляційна скарга третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 , його представника адвоката Путіліна Є. В. задоволена, рішення суду першої інстанції скасоване, ухвалене нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Крім того, вирішене питання про розподіл судових витрат, а саме з позивача на користь скаржника, третьої особи ОСОБА_1 стяг-нуто 1653,60 гривні судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Тобто питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 , апеляційним судом не вирішене.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`яза-них з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правни-чу допомогу.
Відповідно до статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надан-ня правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті у порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розпо-ділу учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг ), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг ); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг ); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Положення частин першої та другої статті 137 ЦПК України кореспон-дуються з європейськими стандартами, зокрема, пунктом чотирнадцятим Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя N R (81) 7, яким передбачено, що за винят-ком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отри-мувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає у забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністра-тивному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню у разі порушення.
Видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами ( стаття 19).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представ-ництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата ), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і врахову-вати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону ).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» ( Заява N 71660/11 ), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» ( Заява N 72277/ 01 ), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти Украї-ни» ( заява N 66561/01 ), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і немину-чими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейсь-кого суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia ( заява 58442/00 ) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої в Україні 17 липня 1997 року, суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, вхо-дить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги ( договір доручен-ня, договір про надання юридичних послуг та ін. ), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касо-вого ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський до-кумент, касові чеки, посвідчення про відрядження ). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат ( встановлення їхньої дійсності та необхідності ), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Доказами в цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ( частина перша статті 76 ЦПК України ). За правилами оцінки доказів, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внут-рішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, пов-ному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кож-ного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукуп-ності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів ), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів ).
Відповідно до частини дванадцятої статті 141 ЦПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того чи заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Як убачається з матеріалів цієї справи, третя особа, яка не заявляє само-стійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , а саме його представник адвокат Путілін Є. В. до ухвалення рішення судом першої інстанції у викладеній письмово промові у судових дебатах просив стягнути на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правничу допомогу, надав відповідні докази таких витрат. ОСОБА_1 користувався послугами адвоката Путіліна Є. В., що підтверджується догово-ром про надання правничої допомоги від 14 червня 2016 року № 62, пунктом третім якого встановлений порядок визначення та сплати гонорару адвоката.
Згідно з детальним описом робіт від 22 жовтня 2021 року № ПЄ-00001 здачі-прийняття робіт ( надання послуг ) за вищезазначеним договором вартість наданих адвокатом послуг з підготовки заперечення на позовну заяву та копіювання доку-ментів тривалістю дві години роботи, підготовки заяви про витребування доказів тривалістю 30 хвилин роботи, підготовки заяви та ознайомлення з матеріалами справи тривалістю 15 хвилин роботи, підготовки заяви про виклик експерта тривалістю 20 хвилин роботи, підготовки заяви про призначення додаткової судової експертизи тривалістю 25 хвилин роботи, підготовки заяв процесуального характеру ( проведення засідання без участі, відкладення розгляду справи ) тривалістю 30 хвилин роботи, підготовки судових дебатів тривалістю 1 година 10 хвилин роботи, участі у судових засіданнях тривалістю 2 години роботи, замовлення та отримання копії рішення тривалістю 10 хвилин роботи становить 6800,00 гривень. 
Квитанцією до прибуткового касового ордера від 22 жовтня 2021 року № 221021 підтверджується сплата ОСОБА_1 коштів за послуги адвоката в сумі 6800,00 гривень.
Надаючи оцінку вищезазначеним доказам, колегія суддів апеляційного суду ураховує, що відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Суд з огляду на умови договору про надання правничої допомоги та надані адвокатом послуги дійшов висновку, що у даній конкретній справі вит-рати на правничу допомогу в сумі 6800,00 гривень є реальними, підтвердже-ними матеріалами справи, наданими щодо цього питання доказами. Доводів позивача щодо неспівмірності витрат ОСОБА_1 на правничу допо-могу матеріали справи не містять.
За наведеного апеляційний суд дійшов висновку про необхідність стяг-нути з позивача на користь ОСОБА_1 6800,00 гривень витрат на профе-сійну правничу допомогу, понесених третьою особою під час розгляду справи судом першої інстанції.
Щодо вирішення питання про розподіл витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи апеляційним судом, то у цій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки жодних доказів про по-несення таких витрат скаржником не було надано. Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом адвокат Путілін Є. В. у судових дебатах просив розподілити витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу, понесені у суді першої інстанції. Про будь-які витрати на правничу допомогу, понесені під час апеляційного провадження у справі, розгляду справи в апеляційному порядку не йшлося.
Ураховуючи вищевикладене, керуючись нормами статей 137, 141, 270, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1  адвоката Путіліна Євгена Вікторовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , 6800,00 ( шість тисяч вісімсот гривень 00 коп. ) витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи у суді першої інстанції.
В іншій частині вимог заяви відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Повний текст постанови складений 12 жовтня 2022 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко 
      
Судді                               Л. О. Голота 

        В. П. Рибчинський