ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 вересня 2022 року 	м.Дніпро	справа № 340/1221/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу                                      Дослідно-селекційного дендрологічного лісового центру «Веселі Боковеньки» на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року                                                у справі № 340/1221/22 (суддя Пасічник Ю.П.) за позовом Дослідно-селекційного дендрологічного лісового центру «Веселі Боковеньки» до Кіровоградської обласної ради про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
Дослідно-селекційний дендрологічний лісовий центр «Веселі Боковеньки»                        (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Кіровоградської обласної ради від 04 листопада 2005 року №507 «Про створення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л.Давидова».
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року позовну заяву залишено без розгляду на підставі на підставі ч.3 ст.123 КАС України, п.8 ч.1 ст.240 КАС України, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з даним позовом, визнавши неповажними причини пропуску такого строку.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом процесуальних норм, позивач просить ухвалу  скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог скарги позивач зазначає, що судова практика у спірних правовідносинах констатує, що поняття «повинен був дізнатися» щодо оцінки пропуску строку суб`єкта звернення до суду із позовом, повинно застосовуватись з огляду на поважність обставин, реальність таких підстав, або які є непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Позивачу було невідомо про існування оскарженого ним рішення. Суд, не наводячи жодних доказів, зробив необґрунтований висновок про те, що позивачу стало відомо про наявність розпорядження Кіровоградської ОДА від 10.11.2011р. №405-р «Про створення наглядової ради з питань функціонування регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л.Давидова», а отже, мало бути відомо і про існування оскарженого позивачем рішення, починаючи з 2011року. Такі висновки суду не підтверджені доказами.
Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.
Суд розглядає апеляційну скаргу в порядку письмового провадження, відповідно до статті 311 КАС України.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Так, суд першої інстанції, залишаючи позов позивача без розгляду, вказав, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Суд залишив позов позивача без розгляду на підставі ч.3 ст.123 КАС України, відповідно до якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність залишення позову позивача без розгляду, враховуючи наступне.
З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом 11.02.2022р., оскаржуючи рішення відповідача від 04.11.2005р., тобто за межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.
Строки звернення до суду з даним позовом обчислюються з дати, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Відповідно до інформації наданої відповідачем у справі, розпорядженням голови Кіровоградської ОДА від 10.11.2011 №405-р, створено Наглядову раду з питань функціонування регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л.Давидова», затверджено Положення про наглядову раду, а також призначено її кількісний та персональний склад, до якого, окрім інших увійшов директор дослідно-селекційного дендрологічного лісового центру «Веселі Боковеньки» - Потапчук Лідія Іванівна.
Зазначені обставини вказують на те, що з 10.11.2011 позивач був обізнаний про створення регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л.Давидова», а тому мав можливість оскаржити рішення про його створення.
Колегія суддів відхиляє та відноситься критично до посилання скаржника та його представника на те, що відсутні докази, що розпорядження голови Кіровоградської ОДА від 10.11.2011 №405-р доводилося до відома директора дослідно-селекційного дендрологічного лісового центру «Веселі Боковеньки», оскільки сам вид діяльності позивача, відображений у його Положенні,  свідчить про обізнаність щодо відведених йому для використання ділянок, їх розташування, закріплення відповідними актами та рішеннями, зокрема і стосовно створення парку.
Також, з тексту позовної заяви вбачається, що у період з 10.08.21 по 16.08.2021року Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу проводилася планова перевірка діяльності позивача, за результатами якої було складено акт. В акті перевірки зазначено, що земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні останнього, перебувають у складі регіонального ландшафтного парку «Боковеньківський ім. М.Л. Давидова», відповідно до рішення №507 від 04.11.2005року.
Позивач з того часу не вчинив дій, направлених на оскарження рішення №507 від 04.11.2005року, і лише після отримання ухвали Господарського суду Кіровоградської області про відкриття провадження у справі щодо стягнення шкоди, завданої незаконною вирубкою, вже у лютому місяці 2022 року звернувся до адміністративного суду з даним позовом.
Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про не доведення позивачем існування для нього поважних причин пропуску звернення до суду з позовом, в якому оскаржується рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте 17 років тому. Наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, позивач суду не навів, та не підтвердив їх належними доказами.
Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскарженої позивачем ухвали.
Доводи апеляційної скарги позивача та приєднані до скарги докази, висновків суду першої інстанції не спростовують,  апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дослідно-селекційного дендрологічного лісового центру «Веселі Боковеньки» - залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 340/1221/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак