ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/7779/21                                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Бабич А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 жовтня 2022 року                                                                             м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом Фермерського господарства "АГРОМИР-К" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Фермерське господарство "АГРОМИР-К" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, Державної податкової служби України, в якому просило:
- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2021 № 2779424/39674620 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної від 07.09.2020 №1;
- визнати протиправним і скасувати рішення комісії Державної податкової служби України від 01.07.2021 № 30112/39674620/2;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну від 07.09.2020 №1, подану позивачем датою її фактичного подання, а саме 07.09.2020.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2021 №2779424/39674620 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 07.09.2020 № 1.
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання, а саме 15.09.2020 податкову накладну від 07.09.2020 № 1.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.02.2022 та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
Доводи апелянта мотивовані тим, що спірні рішення прийнято правомірно з огляду на відсутність в платника повного переліку обов`язкових документів. Крім того, вказано, що рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної є дискреційним повноваженням контролюючого органу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Отже, оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволених позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, видами господарської діяльності Фермерського господарства "АГРОМИР-К" є: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.
Витягом № 1723194500050 та від 19.11.2020 № 2023193400140 підтверджується включення позивача з 01.04.2015 в реєстр платників ПДВ.
07.09.2020 позивач, як продавець, уклав з ТОВ «Вел Груп» договір продажу пшениці 3-го класу, врожаю 2020 року, кількістю 40 метричних тон (+/- 10%), вартістю 254000,16 грн (6350,00 грн/1т), в термін до 14.09.2020 на умовах FCA - франко-склад: Черкаська область, смт. Маньківка. Того ж дня, позивач виписав йому рахунок № 3 на вказану суму та кількість товару.
07.09.2020 вказані контрагенти уклали додаткову угоду № 1, в якій погодили, що в зв`язку з невідповідністю наданого продавцем товару базовим показникам якості, які визначено пунктом 3 договору поставки № 821, сторони погодили зміну ціни та внесення наступних змін до п.5 договору в частині кількості товару: пшениця 4-го класу кількістю 26,46грн ціною 6300грн/1т, вартість 16698грн (у т.ч. ПДВ). Решту умов договору залишили без змін, у т.ч. ціну товару за різницею кількості між загальною в договорі (40тон) та додатковими угодами до нього.
Того ж дня контрагенти підписали ВН №1 щодо продажу пшениці 3-го класу 9,79тон вартістю 62166,89 грн (у т.ч. ПДВ - 10361,15грн). Надалі позивач виписав податкову накладну № 1 щодо продажу ТОВ «Вел Груп» вказаної партії пшениці, яку намагався зареєструвати в ЄРПН 15.09.2020.
Відомостями електронної квитанції підтверджується, що ПН №1 прийнята 15.09.2020, але її реєстрація зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, оскільки коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1001 відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги або обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції.
13.06.2021 позивач надав до Головного управління ДПС у Черкаській області  електронне та письмове пояснення, в якому роз`яснив, що ПН № 1 і № 2 виписані на продаж власно вирощеної пшениці відповідно до ВН № 1 і № 2, оплата яких проведена платіжним дорученням № 2411 від 08.09.2020. Додатково повідомив, що поставка такого товару відбулася на умовах FCA- франко склад продавця, зберігання та транспортування за рахунок покупця. Надав копії зазначених вище документів, акт звірки взаємних розрахунків, звіти № 29-сг та № 4сг.
За результатом їх розгляду Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН відповідача-1 прийняла спірне рішення від 17.06.2021 № 2779424/39674620 про відмову в реєстрації ПН №1 із-за ненадання платником: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у т.ч. рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. У додатковій інформації зазначено про первинні документи щодо придбання товарів.
Позивач його оскаржив в адміністративному порядку до комісії в складі відповідача-2. До скарги, окрім зазначених вище, додатково також надав: виписку та витяг з ЄДРПОУ, витяг ПДВ та витяг з реєстру платників єдиного податку, пояснення, наказ на призначення голови, копії власних штатних розписів з 01.01.2020 та 01.09.2020, довідку з Маньківської селищної ради про наявність землі; договір поставки с/г техніки №Н-270 Т-15 від 16.09.2015 з ВН №ЛНА-ПД1-0157 від 23.09.2015 та платіжним дорученням №38 від 21.09.2015, а також договори: оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2019, оренди майна(с/г техніки) №2 від 01.09.2019, оренди майна (с/г техніки) №3 від 01.03.2020, оренди майна (с/г техніки) №4 від 01.09.2020, оренди майна (с/г техніки) №1/1 від 01.03.2019, оренди майна (с/г техніки) №2/2 від 01.03.2020, оренди майна (с/г техніки) №1/1/1 від 01.08.2019, оренди майна (с/г техніки) №2/2/2 від 01.03, оренди майна (с/г техніки) №3/3/3 від 01.08.20,- документи щодо правочинів із ТОВ «СОЛАГРО ТРЕЙД»: платіжне доручення №16 від 03.03.2020, рахунок №СП- 2495/1 від 02.03.2020, ВН №981 від 04.03.2020, ТТН №СТ 000000981 від 04.03.2020, договір №ДГ-КАР-200302-2495 від 02.03.2020, платіжне доручення №15 від 03.03.2020, рахунок №СГІ-АМС-200302-2501/1 від 02.03.2020, ВН №966 від 04.03.2020, ТТН №СТ000000966 від 04.03.2020, договір №ДГ-АМС-200302-2501 від 02.03.2020, виписка з банку;- документи щодо правочинів з ПП «Поділля- Агрохімсервіс»: платіжне доручення №21 від 08.05.2020, рахунок №ПА -0000314 від 05.05.2020, ВН №ПА -0000522 від 15.05.2020, договір №138-2020 від 05.05.2020, виписка з банку;- документи щодо правочинів з ФОП ОСОБА_1 : рахунок №1 від 28.07.2020, акт №1 від 28.07.2020, договір №28.07/20 від 28.07.2020, ТТН №1 від 28.07.2021, рахунок №1 від 04.03.2020, акт №1 від 04.03.2020, договір №04.03/20-1 від 04.03.2020, ТТН №1 від 04.03.2020, рахунок №2 від 04.03.2020, акт №2 від 04.03.2020, договір №04.03/20-2 від 04.03.2020, ТТН від 04.03.2020,;- документи щодо правочинів з ДП «Грім» ППФ «Гром»: платіжне доручення №23 від 31.07.2020, акт №12 від 28.07.2020, договір №1 від 26.07.2020, виписка з банку; - ТОВ «Вел Груп»: договір №821, рахунок №3, ВН №2 від 07.09.2020, платіжне доручення №2411 від 08.09.2020, виписка банку за вересень 2020 року, ТТН №003503 від 07.09.2020, акт звірки, ПН №2.
З результатом їх розгляду відповідна комісія Державної податкової служби України винесла спірне рішення від 01.07.2021 №30112/39674620/2 про відмову у задоволенні скарги.
Не погоджуючись з висновками відповідачів, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині, суд першої інстанції виходив з того, що дії продавця щодо реєстрації в ЄРПН податкової накладної щодо продажу товару, виписаної за правилом першої події, є виконанням встановленого законом обов`язку. Такого обов`язку позивач дотримався, виписуючи податкову накладну № 1 від 07.09.2020 на підставі ВН № 1 від 07.09.2020. Враховано, що зазначені позивачем реквізити платіжних документів, їх копії та копії договорів щодо правочинів, у т.ч. щодо наявності такого виду товару, надані відповідачу, підтверджують: що згадана операція відповідає зареєстрованому виду господарської діяльності; наявність товару у позивача; наявні технічні можливості зберігання на орендованому складі. Отже, обґрунтованих сумнівів у їх достовірності на етапі реєстрації податкової накладної, враховуючи договірні умови поставки, не викликають.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі, у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Відповідно до вимог п. 201.10 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
ПН, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в ЄРПН, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в ЄРПН та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".
З метою отримання продавцем зареєстрованого в ЄРПН розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в ЄРПН покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до ЄРПН, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в ЄРПН та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в ЄРПН та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в ЄРПН.
Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 5 вказаного Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до п.п. 10, 11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Відповідно до п.7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено критерії ризиковості платника ПДВ, а додатком 3 - критерії ризиковості здійснення операцій.
Пунктом 3 Критеріїв згідно з додатком 3, що вказані підставою зупинення ПН позивача, передбачає: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в ЄРПН, у таблиці даних платника ПДВ як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Докази внесення у згадану таблицю позивача інших видів товарів, робіт, послуг, аніж які зазначені ПН №2, відсутні.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок №520.
Відповідно до п.2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС. 
Комісія контролюючого органу згідно з п.44 Порядку №1165 перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні).
Отже, відповідні комісії не обмежені переліком документів, що надаються платниками у разі зупинення реєстрації ПН та зобов`язані проаналізувати зміст посвідчуваних ними відомостей, звірити дані, у т.ч. з наявною податковою інформацією.
Згідно з п.п.3, 4 Порядку №520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу. У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Виконання вказаної норми платником полягає не у формальному підході, а є орієнтиром для спростування платником виявлених автоматизованою системою моніторингу ознак ризиковості.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України від 16 липня 1999 року №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - ЗУ №996-XIV) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік та фінансова звітність згідно зі ст.4 ЗУ №996-XIV ґрунтуються на таких принципах:
повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;
автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;
послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;
безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;
нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;
превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;
єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;
інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст.1 ЗУ №996-XIV).
Зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.
Економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.
Витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).
Доходи - збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників).
Отже, для правильного ведення податкової звітності документи бухгалтерського обліку повинні відображати дійсну господарську операцію, внаслідок якої суб`єкти господарювання отримують зміни в майновому стані. Складання первинних документів та формування податкової звітності щодо правочинів, які реально не відбувалися, є податковим порушенням та не надає право брати податковий кредит.
Відповідно до п.п.10, 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі виявлення однієї зі вказаних трьох підстав:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Форма такого рішення затверджена в Додатку до Порядку №520.
Перевіряючи обґрунтованість спірних рішень та їх відповідність законодавчим підставам, суд урахував, що позивач надавав відповідачам письмові пояснення та документи, які, на його думку, підтверджували реальність операцій, щодо яких виписана ПН для реалізації товару.
У спірному рішенні відповідача-1 не підкреслено види документів, які були відсутні, що є порушенням правил заповнення такого рішення, передбаченим додатком до Порядку №520. Зазначена в додатковій інформації відсутність первинних документів щодо придбання товарів спростовується відомостями додатків до пояснення та скарги позивача, в яких зазначено про надання позивачем відповідачем щодо виписаної ПН №1 ВН №1, яка вважається первинним-бухгалтерським документом для договору купівлі-продажу товару.
Відсутність підкреслень у графі спірного рішення відповідача-1 щодо переліку документів, які платник не надав з урахуванням специфіки господарської операції, свідчить про недостатню обґрунтованість такого рішення та перешкоджає платнику з`ясувати, в чому неповнота поданого ним пакета документів.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій згідно з ч.1 ст.9 ЗУ №996-XIV є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ №996-XIV можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Суд першої інстанції вірно врахував, що для реалізації товару первинним документом є ВН, для перевезень - ТТН. Оскільки ВН №1 щодо придбання ТОВ «Вел Груп» товару наявна в складі документів, доданих до пояснення відповідачу-1, його спірне рішення з підстави ненадання такого документа винесене за відсутності фактичних обставин спору.
Вказана ВН №1 має відомості про назву, вид, кількість і ціну товару, що повністю відповідає даним ПН та підтверджує дотримання правила першої події. ВН скріплена печатками та підписами сторін договору. Відсутність розшифрування підпису контрагента не є істотним недоліком, оскільки візуально повністю відповідає підпису його керівника у договорі №821.
ТОВ «Вел Груп», щодо продажу пшениці якому виписана ПН, згідно з відомостями ЄДРПОУ зареєстрований з 12.08.2014 за адресою: 20451, Черкаська обл., Тальнівський р-н, село Криві Коліна, вулиця Івана Мазепи, будинок 1-Є. Основний вид господарської діяльності - 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний). Керівник - ОСОБА_2 .
Вказана фізична особа підписала зазначений договір № 821 з позивачем, умовами якого передбачено поставку пшениці за рахунок покупця (п.4.3 договору) зі складу продавця у смт.Маньківка. ТТН №0035030 від 07.09.2020 виписана вказаною юридичною особою як замовником та автоперевізником. 
Поданий позивачем відповідачу пакет документів щодо правочинів з ТОВзІІ «НовоФарм» та повідомлення форм 20-ОПП від 09.08.2020 підтверджують наявність у позивача та використання в господарській діяльності трактора. Згідно з повідомленням форми 20-ОПП від 25.06.2021 у позивача наявний склад в смт. Маньківка.
Платіжним дорученням № 2411 підтверджується оплата ТОВ «Вел Груп» коштів у сумі 203500,00 грн, що відповідає сумі правочинів згідно з ВН і ПН № 1 і № 2 (166698,00грн/26,46т + 62166,89грн/9,79т), про які позивач зазначив у поясненнях і скарзі до відповідачів.
Операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, відповідно до підп. "а" п. 185.1 ст185 ПК України є об`єктом оподаткування ПДВ.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з п.187.1. ст.187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг згідно з п.188.1 ст.188 ПК України визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком:
товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню;
газу, який постачається для потреб населення;
електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Абзацом першим п. 201.1 ст. 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
ПН згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Абзацом першим п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.
Враховуючи наведені обставини справи, колегія суддів зазначає, що спірне рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН Головного управління ДПС у Черкаській області від 17.06.2021 № 2779424/39674620 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 07.09.2020 № 1 прийнято необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення (вчинення дії), непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а отже є протиправним та підлягає скасуванню.
В контексті викладеного, суд першої інстанції вірно вказав, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 07.09.2020 № 1 датою її подання.
Щодо аналізу господарських операцій між позивачем та його контрагентом, то в даній справі суд не надає оцінку реальності їх здійснення, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відтак, колегія суддів погоджується з тим, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково, про що вірно вказано судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Колегія суддів вказує, що апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. 
Доводи апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, 

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом Фермерського господарства "АГРОМИР-К" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2022 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

                                                                                                    О. М. Ганечко