ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1229/22 Справа № 201/3755/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мельниченко С.П. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро

24 жовтня 2022 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В.,

у присутності захисників Кузнєцова О.М. та Степанова І.В.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Степанова І.В., подану на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року якою закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КпАП України, на підставі п.1 ст.247 КпАП України,,

встановила:

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року було закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України, у зв`язку із встановленою судом за результатами розгляду події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до змісту постанови, судом встановлено, що 18 грудня 2022 року, об 11 годині 50 хвилин у м.Дніпро, по вул. Н.Перемоги, біля будинку №3м ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volskwagen Passat НОМЕР_1 , своєчасно не вжив усіх заходів щодо зменшення швидкості, аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем Citroen НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , після чого останній виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із автомобілем Ford НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.12.3 ПДД України.

Суд, дослідивши дані протоколів про адміністративне правопорушення, постанову слідчого СВ ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області від 30.05.2022 року про виділення із матеріалів кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України матеріалів для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України, дані рапортів слідчого про виявлення кримінального правопорушення у діях водія ОСОБА_1 , дані протоколу огляду місця події, висновки експертів від 13.05.2022 року про характер дій водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які не відповідали вимогам ПДД України, дані відеозаписів події ДТП, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки не погодився із висновком експерта щодо моменту виникнення небезпеки для руху у водія ОСОБА_2 з боку водія ОСОБА_1 і визначив, що час

для належного реагування ОСОБА_2 для запобігання ДТП був значно меншим (складав менше однієї секунди), внаслідок чого той об`єктивно не мав технічної можливості уникнути зіткнення і його дії, на думку суду, не могли бути у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП.
Висновок експерта № СЕ-19/104-22/11284-ІТ від 13.05.2022 року, яким було встановлено у діях ОСОБА_2 порушення п.12.3 ПДД України, суд не прийняв до уваги, оскільки, експерту не було поставлено питання слідчим про виникнення моменту небезпеки для ОСОБА_2 і з якого моменту той повинен був діяти у спосіб, визначений п.12.3 ПДР України, та надана лише загальна відстань від місця зіткнення, без уточнення наявності кількості смуг руху у одному напрямку, а також полоси для виїзду із прилеглої території АЗС «Окко».

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник Степанов І.В. як представник ОСОБА_1 (який має процесуальний статус потерпілого) подав апеляційну скаргу із проханням про скасування постанови суду; просив ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Зазначає при цьому, що суд самостійно перебрав на себе повноваження експерта, піддавши сумніву викладені у висновку експерта №СЕ-19/104-22/11284-ІТ від 13.05.2022 року щодо невідповідності дій ОСОБА_2 вимогам п.12.3 ПДД та провівши власні математичні розрахунки на підставі дослідженого відеозапису події ДТП.
Вважає, що слідчим експерту були надані усі необхідні вихідні дані для проведення експертизи, які узгоджувались між собою; висновок експерта є обг`рунтованим та таким, що відповідає критеріям належності та допустимості доказів і який був виділений із матеріалів кримінальної справи саме як доказ наявності у діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.
Апелянт наводить свій аналіз дій ОСОБА_2 , наполягаючи на неправдивості пояснень ОСОБА_2 у частині неможливості запобігти ДТП з огляду на особливості розташування дорожнього обладнання, дорожньої розмітки на кількості смуг руху у попутному напрямку.
Крім того, апелянт подав клопотання про призначення у межах зазначеного матеріалу про адміністративне правопорушення судової автотехнічної експертизи.

Захисник Кузнєцов О.М. подав у інтересах ОСОБА_2 письмові заперечення на апеляційну скаргу із проханням залишити скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно із постановою від 30 травня 2022 року ( а.п.5)слідчий СВ Дніпровського РУП ГУНП у Дніпропетровській області Редька В.Д., розглянувши матеріали досудового розслідування № 12021041030001594 від 19.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі отриманого висновку експерта №СЕ-19/104-22/11284-ІТ від 13.05.2022 року щодо невідповідності дій ОСОБА_2 вимогам п.12.3 ПДД, ухвалив рішення про направлення до відділу розшуку та дізнання УПП у Дніпропетровській області ДПП Національної поліції матеріалів для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України.

14 червня 2022 року, у службовому кабінеті, ст.інспектором ВРОМ ДТП УПП

Жигіром С.О. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 066735, із якого убачається, що 18 грудня 2022 року, об 11 годині 50 хвилин у м.Дніпро, по вул. Н.Перемоги, біля будинку №3м ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volskwagen Passat НОМЕР_1 , своєчасно не вжив усіх заходів щодо зменшення швидкості, аж до повної зупинки або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв зіткнення із автомобілем Citroen НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , після чого останній виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення із автомобілем Ford НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 . У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.12.3 ПДД України.( а.п.1).

Зважаючи на те, що адміністративне правопорушення було вчинено 18 грудня 2021 року, тому станом на час ухвалення Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська оскаржуваної постанови від 16 вересня 2022 року про закриття провадження по справі визначений статтею 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення закінчився (враховуючи ту обставину, що у матеріалах справи відсутня постанова слідчого про закриття кримінального провадження).

Окрім того, як свідчать матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було складено з порушенням строку, визначеного ч.2 ст.254 КУпАП, яка визначає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення ( у даному випадку з моменту ухвалення постанови слідчого про виділення матеріалів та направлення до відділу розшуку та дізнання УПП у Дніпропетровській області ДПП Національної поліції матеріалів для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України). При цьому у протоколі не зазначено, чому саме його було складено лише 14 червня 2022 року, тобто поза межами визначеного законом строку.

Відповідно до ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Приписи ст.247 КУпАП є імперативними, а отже вказують на те, що суд у разі закінчення строків повинен лише закрити справу і не вирішувати жодних інших питань.

Норми ч.2 ст.38 КУпАП визначають, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій і четвертій цієї статті.

При цьому слід враховувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року (справа №308/8763/15-а), згідно якої п.7 ч.1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної

відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Таким чином, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року.
Також апеляційний суд звертає увагу, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не є процесуальною перешкодою для вирішення питання про відшкодування збитків в порядку цивільного судочинства, оскільки провадження у даній справі закрито з нереабілітуючих підстав.
З урахуванням вищенаведеного, постанова Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16.09.2022 року не відповідає вимогам закону, е незаконною та підлягає скасуванню, а справа щодо ОСОБА_2 - закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника Степанова І.В. у цій частині підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КпАП України, суддя
                                постановила:

Апеляційну скаргу захисника Степанова І.В. задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року, якою закрите провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КпАП України, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КпАП України на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                 О.В.Рябчун