Справа № 991/4442/22
Провадження № 11-сс/991/333/22
Слідчий суддя ОСОБА_4

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2022 року місто Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:
головуючого судді - ОСОБА_5,
суддів - ОСОБА_6, ОСОБА_7,
секретар судового засідання - ОСОБА_8,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9, подану в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 жовтня 2022 року про відмову в задоволені скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
за участю:
особи, яка подала апеляційну скаргу, - адвоката ОСОБА_9,

У С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення та встановлені судом обставини
03 жовтня 2022 року адвокат ОСОБА_9, діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення за підписом ОСОБА_1 (далі - повідомлення), яке зареєстровано в канцелярії НАБУ за вхідним № К-8430 від 03 жовтня 2022 року.
За змістом вимог повідомлення заявник просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та розпочати кримінальне провадження за фактом вчинення прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_2 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 366 та 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
Оскільки відомості за повідомленням не були внесені до ЄРДР, адвокат ОСОБА_9, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій просив: визнати бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР; зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР та невідкладно розпочати досудове розслідування.
За результатами розгляду, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою від 13 жовтня 2022 року відмовив у задоволенні скарги.

Вимоги апеляційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, адвокат ОСОБА_9, діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу з доповненнями до неї. За змістом вимог просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, особа, яка її подала, посилається на те, що слідчий суддя не проаналізував належним чином наявність елементів складу злочинів, вчинення яких описувалося в повідомленні. Так, при обґрунтуванні наявності складу злочину, передбаченого ст. 368 КК України, заявником зазначалося, що усі елементи такого злочину не могли бути установлені ним самостійно, а тому мали б розслідуватися та встановлюватися детективами НАБУ. Разом з тим, заявником було наведено та надано достатньо фактів і доказів необхідних для внесення до ЄРДР відомостей щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні особа, яка подала апеляційну скаргу, підтримала її в повному обсязі з наведених у ній підстав, просила задовольнити.
Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, однак відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду. При цьому, учасники судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надали суду свої позиції щодо вимог та доводів апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухавши доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, колегія суддів доходить до таких висновків.
Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
У свою чергу, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, статті 303-308 цього Кодексу).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, адвокат ОСОБА_9, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.
За результатами розгляду, слідчий суддя постановив ухвалу в якій дійшов висновку про те, що: повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366 та 368 КК України; твердження скаржника про вчинення прокурором кримінальних правопорушень не ґрунтується на фактах, а є лише припущеннями та суб`єктивним уявленням щодо неправомірності дій прокурора, яке ґрунтується на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.
При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів погоджується із викладеними в ній мотивами та висновками слідчого судді, разом з тим, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, враховує наступне.
Так, Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 цього Кодексу).
Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, згідно вимог ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається в тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_3 від 17 червня 2020 року, у пункті 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду також у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».
Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст. 214 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що доводів, наведених у повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення, недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_2, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування посадових осіб у разі незгоди з їх рішеннями або суб`єктивними припущеннями про їх злочинні дії. А отже, наявні в матеріалах скарги відомості про вчинення кримінального правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР уповноваженими особами НАБУ, а тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.
Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку (стаття 310 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК України.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів переконана, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 жовтня 2022 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя        ОСОБА_5

Судді ОСОБА_6 

ОСОБА_7