ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/6882/21  Номер провадження 22-ц/814/3060/22	Головуючий у 1-й інстанції Губська Я.В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Лобов О.А.
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою в її інтересах адвокатом Керімовим Аліком Заміровичем, 
на рішення Київського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2021 року, постановлене суддею Губською Я.В., 
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:
13.04.2021 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просить зменшити розмір аліментів, що стягуються із неї на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 02.03.2020 (справа №640/743/18) на користь ОСОБА_2 на утримання дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із 1/4 до 1/8 частини із усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення в суд із цим позовом.
Заявлені вимоги обґрунтувала суттєвою зміною матеріального становища, зумовленого погіршенням стану здоров`я через тяжку хворобу опорно-рухового апарату та отримання нею ІІ групи інвалідності. Із цих підстав вона фактично не може сама себе забезпечувати, усі кошти витрачає на лікування та підтримання здоров`я, а також харчування, оплату житлово-комунальних послуг. Сплачувати аліменти на дочку в обсязі, встановленому рішенням суду, не має можливості, через що утворилася заборгованість.
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 13.10.2021 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини – відмовлено.
Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивач не надав доказів погіршення її матеріального стану та зміни сімейного стану після постановлення рішення, які б впливали на обсяг її зобов`язання надавати утримання неповнолітній дитині та могли б бути підставою для зменшення визначеної судовим рішенням частки доходів позивача, що стягуються в якості аліментів.
Позивачка із рішенням районного суду не погодилася та через представника - адвоката КерімоваА.З. оскаржила до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Посилаючись на положення ст.ст.182, 186, 192 СК України, а також рішення Кіровоградського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.11.2021 у справі №398/2999/21, доводить, що при визначенні розміру аліментів судом повинно враховуватися не тільки матеріальне становище, але і стан здоров`я платника аліментів, його працездатність та можливість заробляти грошові кошти. 
Наголошує, що позивачка є інвалідом ІІ групи, захворювання опорно-рухового апарату, яке потребує дороговартісного лікування, а тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, присудженому судом до стягнення, через що утворилася заборгованість.
Заперечує висновки районного суду щодо недоведеності вимог позову належними доказами, зокрема, неможливості її, позивачки, працевлаштування, звернень до соціальних служб, оскільки СК України таких доказів не вимагає, а тому вважає наявну у справі довідку МСЕК про призначення ІІ групи інвалідності достатнім доказом для зменшення розміру аліментів.
Доводить, що піклується про дочку, забезпечуючи її житлом, власністю позивачки, де дочка мешкає разом із батьком, який чинить їй перешкоди у спілкуванні з дочкою, навмисно не сплачує комунальні послуги.
       Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.
       Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02.08.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду без проведення судового засідання в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 04.08.2022.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд виходить з наступного.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ./а.с.4/
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 26.09.2017 (справа №640/11934/17) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (після розлучення Ратнер), зареєстрований 22.01.1994 Київським ВДРАЦС Харківського МУЮ, актовий запис №63 - розірвано./а.с.45/
ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи безстроково, довідка серії МСЕК №3 від 13.12.2019 серії 12 ААА №989678./а.с.12/
Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5899 ОСОБА_1 знаходилась на лікуванні в період із 17.09.2019 по 02.10.2019 в Обласній клінічній травматологічній лікарні м.Харкова з діагнозом: двобічний диспластичний кокс артроз ІVст., порушення функції обох кульшових суглобів ІІ ст. згинально-привідна контрактура обох кульшових суглобів, фіброзний анкілоз лівого кульшового суглобу, остеохондроз поперекового відділу хребта, полі сегментарний тип, спондилоартроз, спондильоз, порушення статико-динамічної функції хребта, функції опори та ходи./а.с.10,11/
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 02.03.2020 (справа №640/743/18) стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 10.01.2018 та до досягнення дитиною повноліття./а.с.41-42/
Згідно розрахунків, складених державним виконавцем Київського ВДВС м.Харків ГТУЮ у Харківській області при примусовому виконанні виконавчого листа №640/743/18, заборгованість боржника ОСОБА_1 по аліментам станом на 01.03.2021 складала 58 152,35 грн., а станом на 01.09.2021 – 73 032,60 грн./а.с.13,46-47/ 
Відмовляючи у задоволенні вимог позову, районний суд виходив із того, що позивачем не надано доказів зміни її майнового та сімейного стану після винесення рішення про стягнення з неї аліментів на користь відповідача. При цьому самі по собі відомості про стан здоров`я позивачки, інваліда ІІ групи, не є беззаперечною підставою зменшення розміру стягнення, оскільки мають обґрунтовуватися доказами погіршення матеріального становища, зокрема, звернення до соціальних служб або інших відповідних установ за отриманням матеріальної допомоги та неможливості працевлаштування після винесення рішення.
Врахувавши викладене, районний суд дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства України, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального стану позивача не буде спрямовано на належне забезпечення дитини.
Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність таких висновків не спростовують, зводяться до їх заперечень та довільного тлумачення норм права на власну користь. 
Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За змістом статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно роз`яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. 
Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).
Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Із матеріалів справи убачається, що обґрунтовуючи підстави позову про зменшення розміру аліментів позивачка посилається на те, що у зв`язку із тяжкою хворобою опорно-рухового апарату та встановленням ІІ групи інвалідності вона не може сплачувати аліменти в обсязі, встановленому рішенням суду.
Надаючи оцінку викладеному, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що обставини, на які посилається позивач, у розумінні ст.192 СК України не мають істотного значення для вирішення заявленого спору. Оскільки як правильно зазначив суд першої інстанції, позивачем не надано доказів зміни її майнового та сімейного стану після винесення рішення про стягнення з неї аліментів на користь відповідача.
Обставини захворювання позивача та призначення ІІ групи інвалідності вже існували на момент постановлення рішення про стягнення із неї аліментів і належних доказів суттєвості змін та пов`язаних із цим витрат, вже після ухвалення судового рішення, позивачем не надано. Як і доказів, що ступінь захворювання позбавляє її можливості отримувати заробіток та сплачувати аліменти в достатньому розмірі, а також вимагає значних витрат на його лікування. 
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані фактом інвалідності не спростовують викладеного, оскільки, якщо стан здоров`я інваліда не перешкоджає виконанню професійних обов`язків, не загрожує здоров`ю і безпеці праці інших осіб, обмежень у його працевлаштуванні немає, а пільги, передбачені для даної категорії громадян, зберігаються. 
При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що рішенням суду від 02.03.2020 (справа №640/743/18), яким із ОСОБА_1 стягнуто аліменти, її також попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання доньки  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконуючи в подальшому обов`язки щодо виховання та утримання дитини належним чином. Тому наявна заборгованість зі сплати аліментів із розрахунку ј частки доходу, не впливає на зменшення розміру частки стягнення згідно ст.192 СК України, проте може мати значення для застосування ст.197 цього Кодексу, що виходить за межі заявлених вимог.
Інших обставин, які б доводили наявність підстав для зменшення розміру аліментів, позивач не навела, а її посилання на рішення міськрайонного суду від 19.11.2021 у справі №398/2999/21 за змістом ч.4 ст.263 ЦПК України, - не є обов`язковими для врахування. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в її інтересах адвокатом Керімовим Аліком Заміровичем, - залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м.Харкова від 13 жовтня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               О.А. Лобов