ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2022 року                                                                            Справа № 918/424/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 6 жовтня 2022 року у справі №918/424/22 (суддя Горплюк А.М.)
за позовом керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:
Позивача 1: Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради;
Позивача 2: Рівненської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія"
про стягнення заборгованості в сумі 427 388 грн 05 коп.
Апеляційну скаргу розглянуто судом без повідомлення учасників справи, відповідно до частин 2, 10 статті 270, частини 13 статті 8 та частини 3 статті 252 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Рівненської окружної прокуратури (надалі – Прокурор) в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради (надалі – Позивач 1) та Рівненської міської ради (надалі – Позивач 2) звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (надалі – Відповідач) в якому просив стягнути заборгованість в сумі 427   388 грн 05 коп..

В обґрунтування позовних вимог Прокурор посилається на те, що за результатами виконання договору № 328 від 28 травня 2021 року за період листопад 2021 року - січень 2022 року Відповідач внаслідок укладених додаткових угод безпідставно отримав  від Позивача 1 кошти в сумі 427388 грн 05 коп.. Відповідно, на переконання Прокурора,  отримана Відповідачем оплата за товар в сумі 427388 грн 05 коп., який не був ним поставлений, підлягає стягненню з Відповідача на підставі частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України. 

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 6 жовтня  2022 року    клопотання Прокурора про зупинення провадження у справі - задоволено. Провадження у справі № 918/424/22 зупинено до розгляду справи № 914/2656/21 Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Зобов`язано орган Прокуратури та Позивачів повідомити Господарський суд Рівненської області про результати розгляду справи №914/2656/21.
Мотивуючи дану ухвалу,      місцевий господарський суд виходив, зокрема з того, що   представник Відповідача наголошує, що позовна вимога в частині вимог в інтересах держави в особі Позивача 1 подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах комунального підприємства, і що Прокурор не має повноважень щодо представництва в суді комунальних підприємств. Крім того, в частині вимог в інтересах держави в особі Позивача 2, представник Відповідача зазначає, що Позивач 2 не є стороною договору, а тому позовні вимоги не стосуються прав та інтересів Позивача 2.
В той же час, місцевий господарський  суд  в оскаржуваній ухвалі вказав, що як вбачається із ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 вересня 2022 року, справу №914/2656/21 передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. При цьому, Касаційний господарський суд у складі Верховного суду досліджував питання про можливість звернення прокурора з позовом в інтересах Комунального некомерційного підприємства, тобто особи, яка не є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах. Також, у зазначеній ухвалі вказано, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо можливості звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі суб`єкта, який не є суб`єктом владних повноважень, який викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі № 924/674/21, що розглядалася колегією суддів Касаційного господарського суду, що входить до складу іншої палати, та з метою формування єдиної правозастосовчої практики, справа № 914/2656/21 підлягає передачі на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

  Не погоджуючись з винесеною ухвалою, Відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Рівненської області.
Мотивуючи дану апеляційну скаргу Відповідач  звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що місцевим господарським судом не надано жодних аргументованих підстав в чому полягає подібність правовідносин, а саме які встановлені судом фактичні обставини справи у даній справі є подібними обставинам справи встановленим судами по справі №914/2656/21, а також в чому саме полягає однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин, об`єкт та предмет дослідження. 
Також апелянт в своїй апеляційній скарзі вказує  на те, що висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, оскільки правовий висновок щодо представництва прокурора в інтересах комунального підприємства між цими самими сторонами та по цьому самому предмету, уже зроблений Верховним Судом.  Апелянт вказує, що як вбачається із матеріалів даної справи № 918/424/22, предметом розгляду є стягнення заборгованості по договору №328 від 28.05.2021, де Прокурор на підтвердження своєї позиції покликається в позовній заяві на рішення Господарського суду Рівненської області від 5 квітня 2022 року, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 6 червня 2022 року у справі N 918/1222/21, щодо стягнення коштів по даному договору, лише за інший період. Втім, 13 вересня 2022 року постановою Верховного Суду у справі № 918/1222/21, вказані судові рішення першої та апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Позивача 1 та Позивача 2 скасовані, позов у цій частині залишено без розгляду, в частині задоволення позовних вимог Прокурора в інтересах держави в особі Позивача 2 скасовані, справу № 918/1222/21 у цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою Північно – західного апеляційного господарського суду  від 1 листопада 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача та запропоновано сторонам подати відзив на апеляційну скаргу з доказами його надсилання Відповідачу.
Північно-західний апеляційний господарський суд констатує, що відповідно до частини 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України: у суду апеляційної інстанції   справи переглядаються   за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей,    передбачених    у цій главі. 
В силу дії частини 2  статті 270 Господарського процесуального кодексу України: розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи. 
Частиною 3 статті 270 Господарського процесуального кодексу України   передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням       учасників справи,       крім випадків,     передбачених частиною    десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього    Кодексу.
Згідно частини 2 статті   271 Господарського процесуального кодексу України: апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи; з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України: розгляд справи     здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами   якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Разом з тим, суд констатує, що види справ, що не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження визначені в частині 4   статті 247 Господарського процесуального кодексу  України.
Суд констатує, що дана справа № 918/424/22  не підпадає під дані винятки.
З огляду на вищевказане,   колегія апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи на предмет їх підставності та предметності в розрізі вимог частини 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, ухвалила рішення здійснювати  розгляд даної скарги без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в такому випадку судове засідання не проводиться.
 Відповідно, ухвалою суду від 1 листопада  2022 року було повідомлено сторін  про те, що розгляд справи № 918/424/22  проводитися в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи, постанова по даній справі буде виготовлена до 1 грудня 2022  року. 
8 листопада 2022 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Прокурора, в котрому Прокурор, заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін. Зазначивши при цьому, що як вбачається із ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 28 вересня 2022 року, справу № 914/2656/21 передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. При цьому, Касаційний господарський суд у складі Верховного суду досліджував питання про можливість звернення прокурора з позовом в інтересах Комунального некомерційного підприємства, тобто особи, яка не є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах. Також, у зазначеній ухвалі вказано, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо можливості звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі суб`єкта, який не є суб`єктом владних повноважень, який викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі № 924/674/21, що розглядалася колегією суддів Касаційного господарського суду, що входить до складу іншої палати, та з метою формування єдиної правозастосовчої практики, справа № 914/2656/21 підлягає передачі на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. 
Дослідивши   матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції  прийшов до висновку, що апеляційної скаргу Відповідача слід залишити без задоволення,    а ухвалу суду першої інстанції без змін. При цьому суд виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову в даній справі є стягнення з Відповідача 427388 грн 05 коп..
6 жовтня 2022 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, від Прокурора надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до прийняття рішення Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 914/2656/21. 
В обґрунтуванні    поданого клопотання, Прокурор    вказує, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28 вересня 2022 року справу № 914/2656/21 за позовом виконувача обов`язків першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Волинської обласної ради, Управління культури з питань релігій та національностей Волинської ОДА, Волинського академічного обласного українського музично-драматичного театру імені Т. Г. Шевченка, Західного офісу Держаудитслужби у Волинській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастум" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 382   513 грн 22 коп. передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Також, Прокурор вказує, що в ухвалі від 28 вересня 2022 року Касаційний господарський суд у складі Верховного суду зазначив, що метою направлення справи на розгляд Об`єднаної палати є формування єдиної правозастосовчої практики щодо можливості звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі суб`єкта, який не є суб`єктом владних повноважень.

Згідно з пунктами 4 і 11 частини першої   статті 229 Господарського процесуального кодексу України:   провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої   статті 227 цього Кодексу   - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи та пунктом 7 частини першої   статті 228 ГПК України   - у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей   227,   228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Колегія апеляційного господарського суду наголошує на тому, що нормами пункту 5 частини першої статті   227, пунктом 7 частини першої статті   228 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду та у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Відтак, застосовуючи наведену правову норму, за вимогами   статті 234 Господарського процесуального кодексу України   у мотивувальній частині ухвали суд має зазначити обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали, зокрема щодо неможливості розгляду справи.
Згідно зі статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, зокрема: здійснює аналіз судової статистики, узагальнення судової практики; забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом; здійснює інші повноваження, визначені законом.
В силу дії частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд враховує, що судовими рішеннями в подібних правовідносинах, зокрема, є такі рішення, де подібними є предмет та підстави позову, схожість суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також фактичних обставин, що формують зміст спірних правовідносин.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд   виходив з того, що правовідносини у справі є подібними зі справою, яка розглядається, у зв`язку з чим наявні підстави для зупинення провадження у справі № 918/424/22 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судового рішення у справі №914/2656/21.
При зверненні до суду з позовом у даній справі, Прокурор вказував, що ним скеровувались листи щодо вжиття Позивачем 1 та Позивачем 2 (як засновником підприємства) заходів щодо оскарження додаткових угод та стягнення надміру сплачених коштів. Проте, ні Позивачем  1 ні Позивачем  2 не здійснювались заходи щодо звернення до суду з відповідним позовом до Відповідача. Відтак, Прокурор зазначає, що в нього наявні всі підстави для звернення з даним позовом до суду.
В свою чергу, представник Відповідача наголошує, що позовна вимога в частині вимог в інтересів держави в особі Позивача 1 подано не від імені та в інтересах держави, а від імені та в інтересах комунального підприємства, і що Прокурор не має повноважень щодо представництва в суді комунальних підприємств. Крім того, в частині вимог в інтересах держави в особі Позивача 2, представник Відповідача зазначає, що Позивач 2 не є стороною договору, а тому позовні вимоги не стосуються прав та інтересів Позивача 2.
Зважаючи на доводи апеляційної скарги щодо того, що правовий висновок стосовно  представництва прокурора в інтересах комунального підприємства між цими самими сторонами та по цьому самому предмету, уже зроблений Верховним Судом по справі №918/1222/21 (в якій визнавалися недійсними додаткові угоди), колегія суддів зауважує наступне.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 13 січня 2022 року  позов   Виконувача обов`язків першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури (надалі – Прокурор) в інтересах держави в особі Волинської обласної ради (надалі – Позивач 1);       Управління культури, з питань релігій та національностей Волинської ОДА (надалі – Позивач 2); Волинського академічного обласного українського музично-драматичного театру імені Т.Г. Шевченка (надалі – Позивач 3);   Західного офісу Держаудитслужби   (надалі – Позивач 3) до   Товариства з обмеженою відповідальністю "Кастум"   (надалі – Відповідач) про   визнання недійсними додаткових угод та стягнення 382   513 грн 22 коп. задоволено частково, визнано недійсними додаткові угоди. Позовні вимоги про стягнення 382   513 грн 22 коп. залишено без розгляду.
Залишаючи позовні вимоги в частині стягнення 382513 грн 22 коп. без розгляду, суд першої інстанції зазначив, що позов заявлений прокурором в інтересах Волинського академічного обласного українського музично-драматичного театру імені Т. Г.  Шевченка, який не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Волинський академічний обласний український музично-драматичний театр імені Т.   Г.   Шевченка є самостійною юридичною особою, що не перешкоджає йому самостійно звернутися до суду для захисту порушених прав.
   Постановою Західного апеляційного господарського суду від 5 липня 2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Заступник керівника Львівської обласної прокуратури у касаційній скарзі просить рішення та постанову попередні судових інстанцій скасувати в частині залишення позовних вимог без розгляду та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Згідно ухвали  від 28 вересня 2022 року в справі № 914/2656/21, підставою прийняття Об`єднаною палатою Верховного Суду до провадження справи №914/2656/21 стало те, що у пункті 76 постанови від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду, підтримавши висновок Великої Палати Верховного Суду у постанови від 26 червня 2019 року в справі № 587/430/16-ц, зазначила, що відповідно до частини третьої   статті 23 Закону України "Про прокуратуру"   прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:      якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган;   у разі відсутності такого органу.
   При цьому поняття "компетентний орган" у цій постанові вживається в значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.
      Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.
Відповідно до частини другої   статті 302 Господарського процесуального кодексу України   суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд Об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
При цьому  Верховним Судом в даній справі вказано, що враховуючи, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку щодо можливості звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі суб`єкта, який не є суб`єктом владних повноважень, який викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі № 924/674/21, що розглядалася колегією суддів Касаційного господарського суду, що входить до складу іншої палати, та з метою формування єдиної правозастосовчої практики, справа № 914/2656/21 підлягає передачі на розгляд Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Згідно з пунктом 1 частини 2   статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"   Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
Відповідно до частини 4   статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В силі дії частини 2 статті 315 Господарського процесуального кодексу України, у постанові палати, Об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися  норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, Об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, Об`єднаної палати, Великої Палати.
Відтак, усе вищеописане повністю нівелює доводи апеляційної скарги Відповідача щодо того, що правовий висновок щодо представництва прокурора в інтересах комунального підприємства між цими самими сторонами та по цьому самому предмету, уже зроблений Верховним Судом по справі №918/1222/21 (в якій визнавалися недійсними додаткові угоди), оскільки в силу дії вищезазначених норм в даному випадку колегія суддів Верховного Суду все ж таки  вважала за необхідне відступити від висновку щодо можливості звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі суб`єкта, який не є суб`єктом владних повноважень (який викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі № 924/674/21), що розглядалася колегією суддів Касаційного господарського суду, що входить до складу іншої палати, та з метою формування єдиної правозастосовчої практики, яка підлягає застосуванню судами в тому числі й Верховними Судами під час розгляду аналогічних правовідносин.
В той же час, колегія суддів зазначає, що зупинення в даній справі має місце саме на підставі пункту 7 частини 1   статті 228 Господарського процесуального кодексу  України (а не згідно пункту 5 частини 1   статті 227 Господарського процесуального кодексу України).   
При цьому, з огляду на все вищевказане, Верховний Суд вважає підставним і обгрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що за таких обставин наявні всі необхідні підстави для зупинення провадження по справі до отримання правового висновку Об`єднаною палатою Великою Палатою Верховного Суду.  
В той же час апеляційний господарський суд наголошує  на тому, що таке зупинення не тягне будь-яких негативних наслідків для апелянта, адже в даній справі позов стосується стягнення коштів саме з Відповідача (при цьому колегія суду констатує, що Відповідач не наводить безпідставність даного позову по суті, а лише доводить неналежність особи, що його подала), і зупинення справи судом не зумовлює  для апелянта будь-яких негативних наслідків, адже під час такого зупинення, взагалі, грошові кошти з нього, фактично, в примусовому порядку не стягуються.   
Суд констатує,  що згідно пунктом 7 частини 1   статті 228 Господарського процесуального кодексу України   суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на вищеописане, враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, з метою дотримання принципу єдності правозастосовчої практики, зважаючи на те, що у справі №914/2656/21 встановлюватись підстави щодо представництва прокурора в інтересах комунального підприємства, що також підлягає дослідженню у даній справі №918/424/22, колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі №918/424/22 до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №914/2656/21.
При цьому, колегією суддів береться до уваги те, що висновок Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №914/2656/21 має суттєве значення для вирішення спору в даній справі, сприятиме забезпеченню єдності судової практики, дотриманню принципу верховенства права, складовою якої є юридична визначеність, та принципу пропорційності, з урахуванням того, що постанова Верховного Суду є остаточною і виступає джерелом формування судової практики.
В той же час, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо того, що правовідносини у справі №914/2656/21 та у даній справі не є подібними, оскільки різняться за предметом позову, підставами та правовим регулюванням спірних правовідносин, встановлені у справі №918/424/22 обставини не можуть унеможливити розгляд даного спору, а обставини не можуть вплинути на оцінку доказів у даній справі, що спростовуються вищевикладеним.
Суд апеляційної інстанції також звертається до практики Європейського суду з прав людини у справі "Літвінюк проти України", в пункті 22 якого Суд зазначив, що розумність тривалості судового розгляду повинна оцінюватися в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмету спору для заявника (рішення у справі "Фрідлендер проти Франції").
Відповідно до частини 1   статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.
Відтак оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки.
Враховуючи усе вищевстановлене в даному судовому рішенні, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає до задоволення та спростовується усім вищеописаним в даній постанові,   а відтак апеляційний господарський суд   залишає оспорювану ухвалу без змін з огляду на її законність і обгрунтованість, а також те, що при прийнятті даної постанови, Північно-західним апеляційним господарським судом  не встановлено обставин, що б вказували на   необхідність   скасування даної ухвали (в розумінні частини 4   статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 129, 270,    269-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                      
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 6 жовтня 2022 року у справі №918/424/22    - залишити без задоволення.
2.   Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 6 жовтня 2022 року у справі №918/424/22             - залишити без змін.    
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
5. Справу № 918/424/22    повернути       Господарському суду    Рівненської    області.

Головуючий  суддя                                                                      Василишин А.Р. 

        Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.