ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/4191/21	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
                    за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація  України» на окрему ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року (суддя Голобутовський Р.З., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 01.11.2021 року) у адміністративній справі №160/4191/21 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «Зернотрейд», треті особи: Головне управління ДПС України у Київській області, Національне антикорупційне бюро України про визнання договорів недійсними та стягнення коштів в дохід держави, суд –
в с т а н о в и в:
У березні 2021 року Головне управління ДПС у Київській області звернулося до суду з позовом до ТОВ «Виробниче об`єднання «Зернотрейд» (далі по тексту - ТОВ «ВО «Зернотрейд», відповідач 1), АТ «Державна продовольчо-зернова корпорація  України» (далі по тексту –АТ «ДПЗК України», відповідач 2), в якому з урахуванням збільшених позовних вимог, просило визнати договір поставки №359 від 16.07.2019 року, укладений між АТ «ДПЗК України» та ТОВ «ВО «Зернотрейд» на загальну суму 6885004,80 грн. - недійсним; визнати недійсним договір складського зберігання зерна №17-3Б/2019 від 11.07.2019 року; стягнути з ТОВ «ВО «Зернотрейд» на користь АТ «ДПЗК України» 8885004,80 грн.; стягнути з АТ «ДПЗК України» на користь державного бюджету 6885004,80 грн.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Національне антикорупційне бюро України.
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 року замінено позивача у справі з Головного управління ДПС у Київській області на належного – Головне управління ДПС у Дніпропетровській області; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні позивача – Головне управління ДПС у Київській області.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року позовні вимоги задоволено частково; визнано договір поставки №359 від 16.07.2019 року, укладений між АТ «ДПЗК України» та ТОВ «ВО «Зернотрейд» на загальну суму 6885004,80 грн. – недійсним; визнано недійсним договір складського зберігання зерна №17-3Б/2019 від 11.07.2019 року.
          Дніпропетровським окружним адміністративним судом від 01.11.2021 року винесено окрему ухвалу за виявленими фактами порушення вимог законодавства посадовими особами АТ «ДПЗК України» та направлено до Національного антикорупційного бюро України для вжиття заходів щодо встановлення наявності/відсутності ознак кримінального правопорушення чи адміністративного правопорушення в діях посадових та службових осіб АТ «ДПЗК України».
          З окремою ухвалою суду не погодилось АТ «ДПЗК України» та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати окрему ухвалу. Свої вимоги обґрунтувало тим, що окрема ухвала прийнята з порушенням частин 1, 4 ст.249 КАС України. Апелянт посилався на судову практику, викладену у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №К/9901/58542/18 та зазначав, що окрема ухвала виноситься судом у зв`язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності з боку, зокрема, суб`єкта владних повноважень, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв`язання спору по суті. При цьому, в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт, вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. На думку апелянта, окрема ухвала суду не містить посилання на конкретні норми закону чи іншого нормативно-правового акта, вимоги яких порушено, а відтак правові підстави для постановлення окремої ухвали відсутні. Апелянт зазначав, що в основу окремої ухвали, судом покладено припущення про «нереальність господарських операцій», яке ґрунтується на окремих дефектах первинних документах, в тому числі оформлених контрагентами (постачальниками) ТОВ «ВО «Зернотрейд». На думку апелянта, дефектність первинних документів не є підставою для застосування наслідків недійсності правочинів (договорів). 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість окремої ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
При винесенні окремої ухвали, суд першої інстанції виходив з того, що між АТ «ДПЗК України» та ТОВ «ВО «Зернотрейд»  11.07.2021 року укладено договір складського зберігання зерна №17-ЗБ/2019, за умовами якого ТОВ «ВО «Зернотрейд» (поклажодвець)  зобов`язано передати зерно, а АТ «ДПЗК України» прийняти зерно на зберігання. Кількість зерна, що передається на зберігання, його якісні показники та інші характеристики зазначаються у складських документах, що видаються зерновим складом. Поклажодавець здійснює доставку зерна на зерновий склад за власний рахунок, власними силами. Зерновий склад приймає зерно на зберігання за наявності у поклажодавця відповідних документів на кожну окрему та/або сформовану партію. АТ «ДПЗК України» на підтвердження факту передачі ТОВ «ВО «Зернотрейд»  зерна на зберігання надано копії складських квитанції. В цей же час, податковим органом подано копії товарно-транспортних накладних, наданих ТОВ «ВО «Зернотрейд» до Головного управління ДПС у Київській області та Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа №160/880/21), які, на його думку складені з дефектами та підтверджують перевезення зерна. Доказів оплати за послуги зберігання сторонами не надано.  між АТ «ДПЗК України» (покупець) та ТОВ «ВО «Зернотрейд» (постачальник) укладено договір поставки від 16.07.2019 року №359, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти і оплатити зерно українського походження врожаю 2019 року. АТ «ДПЗК України» та ТОВ «ВО «Зернотрейд» 22.07.2021 року укладено додаткову угоду №002П3 до договору поставки від 16.07.2019 року №359, згідно якої постачальник передає у власність покупця товар – пшеницю 3 класу у кількості 700 тон, загальна вартість – 3710002,80 грн. (у т.ч. ПДВ – 618333,8 грн.). АТ «ДПЗК України» та ТОВ «ВО «Зернотрейд» 22.07.2021року укладено додаткову угоду №003П2 до договору поставки від 16.07.2019 року №359, згідно якої постачальник передає у власність покупця товар – пшеницю 2 класу кількості 100 тон, загальною вартістю 540000 (у т.ч. ПДВ – 90000 грн.). Базис постачання у зазначених додаткових угодах – EXW (Інкотермс 2010) – Великолепетинський елеватор (74501, смт. Велика Лепетиха, вул. Хмельницького, 157). На підтвердження виконання договору поставки АТ «ДПЗК України» надано копії видаткових накладних , рахунків-фактур, актів приймання-передачі зерна при переоформленні, складських квитанцій, а також, копії карток аналізу зерна. Оплата за договором поставки від 16.07.2019 року №359 підтверджується платіжними дорученнями від 26.07.2019 року №7454 на суму 490498,20 грн. та від 26.07.2019 року №7455 на суму 2945917,13 грн. Суд зазначив, що згідно до відповіді АТ «Комерційний індустріальний банк» вказані платіжні доручення не подавались банку та не проводились по рахункам ТОВ «ВО «Зернотрейд», рух коштів по рахунку НОМЕР_1 ТОВ «ВО «Зернотрей» за період з 01.08.2019 року по 20.08.2019 року відсутній. Суд зазначив, що  викликають сумнів товарно-транспортні накладні від 19.07.2019 року №973072, 18.07.2019 року №10, від 16.07.2019 року №54, 20.07.2019 року №14, від 21.07.2019 року №б/н, від 14.07.2019 року №0048, від 18.07.2019 року №11, від 21.07.2019 року №б/н, оскільки вказані товарно-транспортні накладні містять відбитки штампа Великолепетиський елеватор філії АТ «ДПЗК України» не заповнені належним чином. Суд врахував інформацію від Головного сервісного центру МВС України від 15.06.2021 року №31/9658, згідно якої інформація про видачу посвідчень водія НОМЕР_2 , ВАР953331, а також, інформація про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 у відповідних реєстрах відсутні. Зазначені транспортні засоби та водійські посвідчення вказуються в наданих до суду товарно-транспортних накладних. Суд вважав, що вище вказані документи, у тому числі платіжні доручення, викликають очевидні сумніви щодо їх реальності. Суд зазначив, що вказані договори укладені всупереч наказу АТ «ДПЗК України від 10.10.2018 року №275 (з урахуванням змін згідно із наказом від 11.07.2019 №68), яким затверджено Порядок здійснення акредитації контрагентів ПАТ «Державна продовольчо-зернова компанія України». Суд вважав, що з урахуванням відсутності належних та допустимих доказів приймання АТ «ДПЗК України» зерна на зберігання, його обліку та реалізації свідчить про відсутність в дійсності господарських операцій між АТ «ДПЗК України» та ТОВ «ВО «Зернотрейд». Суд приймаючи окрему ухвалу, керувався положеннями частин 1, 9 ст.249 КАС України, оскільки порушення вимог законодавства посадовими особами АТ «ДПЗК України», можуть мати ознаки кримінального або адміністративного правопорушення.
Відповідно до частин 1, 4 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Суд приймаючи окрему ухвалу, керувався положеннями ч.9 ст.249 КАС України, згідно якої окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування. Суд вважав, що, оскільки порушення вимог законодавства посадовими особами АТ «ДПЗК України», можуть мати ознаки кримінального або адміністративного правопорушення, окрему ухвалу слід направити органу досудового розслідування Національному антикорупційному бюро України. При цьому в окремій ухвалі суду першої інстанції не вказано яке саме порушення, яке має ознаки кримінального правопорушення допущено.
При вирішенні спору суд апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст.242 КАС України керується судовою практикою, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №820/3656/17, згідно якої окрема ухвала виноситься судом у зв`язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв`язання спору по суті. При цьому, в окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим. Вказівки, що містяться в окремій ухвалі, повинні бути максимально конкретними і реальними для виконання.
Встановлено, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року у адміністративній справі №160/4191/21 скасовано у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до АТ «ДПЗК України», ТОВ «ВО «Зернотрейд», треті особи: Головне управління ДПС України у Київській області, Національне антикорупційне бюро України про визнання договорів недійсними та стягнення коштів в дохід держави - відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Судом апеляційної інстанції надано правову оцінку правовідносинам, пов`язаним з виконанням господарських зобов`язань між ТОВ «ВО «Зернотрейд» та АТ «ДПЗК України по договору поставки від 16.07.2019 року №359 та договору складського зберігання зерна від 11.07.2019 року №17-3Б/2019 та  суд прийшов до висновку про відсутність визнання їх недійсними.
Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, окрему ухвалу слід скасувати, як таку, що винесена з порушенням норм процесуального права.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація  України» - задовольнити. 
Окрему ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 року у адміністративній справі №160/4191/21 – скасувати.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку статей 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова