ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 742/81/22                                                                                    Суддя першої інстанції: Коваленко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 вересня 2022 року                                                                                 м. Київ
                    
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді                         - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Беспалова О.О. та Костюк Л.О.,  
          за участю секретаря                     - Ворони Д.О.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Чаплієва С.О. від 15 грудня 2022 року № 072. 
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2022 року було поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду та частково задоволено вказаний адміністративний позов – скасовано постанову від 15 грудня 2021 року № 072 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 155 та ст. 1681 КУпАП та закрито провадження у справі.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи та неправильно застосував норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідач наголошує на тому, що ОСОБА_1 пропустила строк звернення до суду без поважних причин, а підстави для поновлення такого строку судом першої інстанції були відсутні. Скаржник зазначив, що дії позивача становлять склад адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 155 та ст. 1681 КУпАП, тому до неї застосовано адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Скаржник просить суд врахувати, що постановою від 04 серпня 2021 року № 042 ОСОБА_1 вже притягувалася до відповідальності за ст. 155 КУпАП та протягом року повторно вчинила таке ж правопорушення, що стало підставою для накладення адміністративного стягнення, передбаченого саме ч. 3 ст. 155 КУпАП. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись ч. 3 ст. 268 КАС України, вирішила розглядати справу за відсутності представників учасників справи. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2022 року – без змін, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що ОСОБА_1 обіймає посаду начальника абонентського відділу КП «Прилукитепловодопостачання». Відповідно до п. 2 Посадової інструкції начальника абонентського відділу, затвердженої директором КП «Прилукитепловодопостачання» 07 грудня 2021 року, начальник абонентського відділу забезпечує ефективну роботу абонентського відділу по роботі з абонентами та несе відповідальність за правильність обліку наданих послуг населенню й оплати за них.
За зверненням громадянки ОСОБА_2 та за погодженням Держпродспоживслужби, викладеним у листі від 01 жовтня 2021 року № 15.3-10/6543, на підставі наказу від 15 листопада 2021 року № 3421-п та направлення на проведення перевірки від 15 листопада 2021 року № 3421-п/1443, Управлінням захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області було здійснено позапланову перевірку КП «Прилукитепловодопостачання». 
Під час перевірки було встановлено, що між КП «Прилукитепловодопостачання» та споживачем ОСОБА_3 було укладено договір № 14698 від 10 червня 2010 року про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж в багатоповерхових будинках (далі – договір № 14698 від 10 червня 2010 року) та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Донька ОСОБА_3 – ОСОБА_2 07 квітня 2020 року звернулася до КП «Прилукитепловодопостачання» з вимогою про опломбування кранів на гаряче та холодне водопостачання і здійснення перерахунку за вказані послуги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .
Проте на час проведення перевірки за особовим рахунком № НОМЕР_1 договір про надання послуг не припинено, опломбування запірних вентилів за адресою виконання послуги не здійснено, а нарахування за послуги постачання холодної та гарячої води і водовідведення за особовим рахунком проводиться за установленими нормативами (нормами) споживання на 1 особу, яка померла – ОСОБА_3 , чим порушено ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» та пп. 14 п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі – Правила).
За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів було складено акт від 29 листопада 2021 року № 210.
Листом від 02 грудня 2021 року № Г-442 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернігівській області було повідомлено КП «Прилукитепловодопостачання», що за виявлені під час перевірки порушення передбачена відповідальність за ст.ст. 155, 1681  КУпАП та запропоновано направити 07 грудня 2021 року відповідальну особу, з вини якої було вчинено правопорушення, для складання протоколу.
Відносно начальника абонентського відділу, затвердженої директором КП «Прилукитепловодопостачання» ОСОБА_1 у її присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2021 року № 073. 
На підставі вказаного протоколу заступником начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Чаплієвим С.О. винесено постанову по справі про адміністративне від 15 грудня 2022 року № 072, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 442 грн 00 коп. 
Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання її протиправною та скасування. 
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що строк звернення до суду позивач пропустила з поважної причини, а заявлені неї вимоги є законними і обґрунтованими. Суд першої інстанції констатував, що постанова від 15 грудня 2022 року № 072 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, адже в ній не викладено суть адміністративного правопорушення за кожною з інкримінованих ОСОБА_1 статей. Суд першої інстанції зазначає, що викладений в постанові опис обставин не відповідає диспозиціям ч. 3 ст. 155 та ст. 1681 КУпАП і в судовому засіданні представник відповідача не змогла пояснити суду які дії відповідача кваліфікуються як порушення вимог ч. 3 ст. 155 КУпАП, а які – ст. 1681 КУпАП.
За висновком суду першої інстанції, в разі наявності в діях або в бездіяльності позивача складу адміністративного правопорушення, вона може бути притягнута до адміністративної відповідальності тільки за ч. 3 ст. 155 КУпАП або за ст. 1681 КУпАП, а не одночасно за ч. 3 ст. 155 та за ст. 1681 КУпАП.
Також суд першої інстанції звернув увагу на те, що згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення від 15 грудня 2021 року № 072 позивач вчинила, зокрема, правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 155 КУпАП, але в порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП при описі обставин, установлених при розгляді справи, не вказано: коли і які саме дії вчинила позивач, передбачені ч.ч. 1 та 2 ст. 155 КУпАП, та коли і якому адміністративному стягненню її було піддано протягом року за вказані порушення, а також якими доказами це підтверджується.
Колегія суддів в цілому погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду та для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , адже вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. 
Першочергово колегія суддів вважає необхідним перевірити обґрунтованість доводів скаржника щодо пропуску строку звернення до суду без поважної причини. 
Справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України. 
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені у ст. 286 КАС України. Вказана норма встановлює також спеціальний строк для звернення до суду з відповідними позовними вимогами. 
Згідно з ч. 2 ст. 287 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, – протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
У свою чергу ст. 289 КУпАП передбачає, що скаргу на постанову по справі про  адміністративне правопорушення  може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення  у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені  статтею 1322  цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), – протягом десяти днів з дня  набрання постановою законної сили.  В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.  
Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що строк для звернення до суду з позовом щодо оскарження постанови від 04 серпня 2021 року № 042 становить десять днів з дня її винесення і сплинув 16 серпня 2021 року. Однак вказаний строк може бути поновлений судом у разі його пропуску з поважної причини. 
Адміністративний позов ОСОБА_1 направлено до суду засобами поштового зв`язку 05 січня 2022 року разом з клопотанням про поновлення строку звернення до суду. Вказане клопотання позивач обґрунтовує тим, що конверт, в якому містилася копія постанови від 04 серпня 2021 року № 042 отримала лише 31 грудня 2021 року від сусідів. 
У свою відповідач наполягає на тому, що поштове відправлення, в якому містилася копія оскаржуваної постанови, було вручене ОСОБА_1 особисто 22 грудня 2021 року. На підтвердження вказаної обставини скаржник надав витяг з сайту АТ «Укрпошта» щодо перевірки статусу поштового відправлення. 
Вирішуючи питання про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не спростовано доводів позивача про отримання постанови від 04 серпня 2021 року № 042 лише 31 грудня 2021 року.
В апеляційній скарзі Головне управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області повторно наголошує на тому, згідно з відомостями АТ «Укрпошта» поштове відправлення, в якому містилася копія постанови від 04 серпня 2021 року № 042, було вручене отримувачу особисто 22 грудня 2021 року. Скаржник просить врахувати, що позивач не надала доказів на підтвердження того, що відповідний лист їй передали сусіди тільки 31 грудня 2021 року. 
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Під час апеляційного розгляду справи колегія суддів виходить із того, що матеріали справи не містять доказів вручення 22 грудня 2021 року особисто ОСОБА_1 листа, яким було направлено копію оскаржуваної постанови (рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з підписом позивача про отримання листа тощо). Водночас докази отримання позивачем такого листа від сусідів 31 грудня 2021 року також відсутні. 
Вирішуючи процесуальне питання за вказаних обставин, колегія суддів враховує, що у разі обчислення десятиденного строку на звернення до суду з адміністративним позовом починаючи з 22 грудня 2021 року, відповідний строк спливає 04 січня 2022 року, а у разі обчислення строку починаючи з 31 грудня 2021 року – 10 січня 2022 року. 
Як раніше зазначалося, адміністративний позов ОСОБА_1 було направлено до суду засобами поштового зв`язку 05 січня 2022 року. 
Таким чином, у разі обчислення десятиденного строку звернення до суду з 22 грудня 2021 року (дати, на врахуванні якої наполягає відповідач), ОСОБА_1 пропустила відповідний строк лише на один день. 
Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду є законним і обґрунтованим, а також відповідає принципу верховенства права (зокрема, права на доступ до правосуддя). 
Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, колегія суддів враховує, що постановою заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Чаплієва С.О. від 15 грудня 2022 року № 072 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 155 та ст. 1681 КУпАП. На позивача накладено штраф у розмірі 442 грн 00 коп. 
Згідно з вказаною постановою адміністративне правопорушення полягало у тому, що КП «Прилукитепловодопостачання», отримавши заяву доньки споживача ОСОБА_3 – ОСОБА_2 від 07 квітня 2020 року про опломбування кранів на гаряче та холодне водопостачання і здійснення перерахунку за вказані послуги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , договір про надання послуг не припинило, опломбування запірних вентилів за адресою виконання послуги не здійснило та продовжує нарахування плати за послуги постачання холодної та гарячої води і водовідведення за особовим рахунком за установленими нормативами (нормами) споживання на 1 особу, яка померла – ОСОБА_3 .
За висновком відповідача, такі дії є порушенням вимог ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин (далі – Правила).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до  Закону України  «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до  Закону України  «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів).
Зазначена норма права містить загальні положення щодо прав споживачів під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів. Посилань на те, яке із зазначених положень було порушено КП «Прилукитепловодопостачання», у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності – відсутні. 
У п. 32 Правил також визначено загальний перелік обов`язків виконавця послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. 
Який із двадцяти підпунктів п. 32 Правил було порушено КП «Прилукитепловодопостачання», відповідачем також не зазначено.  
Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач вказував на те, що виконавцем послуг було порушено вимоги саме пп. 14 п. 32 Правил, згідно з яким виконавець зобов`язаний зменшувати розмір плати за послуги у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).
Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2021 року № 073 та постанова від 15 грудня 2022 року № 072 не містять інформації про саме тимчасову відсутність споживача ОСОБА_3 , якій КП «Прилукитепловодопостачання» нараховує плату за послуги постачання холодної та гарячої води і водовідведення за установленими нормативами (нормами) споживання на 1 особу. 
Як раніше зазначалося, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 155 та ст. 1681 КУпАП.
Положеннями ч. 3 ст. 155 КУпАП передбачено, що дії, передбачені частинами першою та другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано  адміністративному стягненню  за такі ж порушення, тягнуть за собою накладення штрафу від п`яти до двадцяти семи  неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян.
У свою чергу ч.ч. 1, 2 ст. 155 КУпАП встановлюють відповідальність за порушення  правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються  підприємницькою діяльністю, а також за продаж товарів зі складів, баз, підсобних приміщень підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування, сфери послуг) і  споживчої кооперації  на порушення встановлених правил, а так само приховування товарів від покупців, вчинене працівниками підприємств (організацій) державної торгівлі (громадського харчування та сфери послуг) і споживчої кооперації, які не є посадовими особами.
Суд першої інстанції правильно зауважив, що матеріали справи не містять відомостей про те, коли та які саме дії, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 155 КУпАП, були вчинені ОСОБА_1 як посадовою особою КП «Прилукитепловодопостачання» та також доказів притягнення позивача до відповідальності за такі дії протягом одного року, що передував винесенню постанови від 15 грудня 2022 року № 072.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в п. 8 протоколу про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2021 року № 073 міститься посилання на те, що ОСОБА_1 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно з постановою від 04 серпня 2021 року № 042.
Надаючи правову оцінку зазначеному доводу, колегія суддів враховує, що у п. 8 протоколу про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2021 року № 073 міститься загальне посилання на номер і дату постанови, якою позивача було притягнуто до відповідальності. Разом з тим відомості про склад відповідного адміністративного правопорушення відповідачем не зазначено. Копія постанови від 04 серпня 2021 року № 042 в матеріалах справи відсутня. 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач не довів факту притягнення ОСОБА_1 згідно з постановою від 04 серпня 2021 року № 042 до відповідальності саме за ч.ч. 1, 2 ст. 155 КУпАП, що є обов`язковою передумовою для притягнення її до відповідальності згідно з постановою від 07 грудня 2021 року № 073 за ч. 3 ст. 155 КУпАП.
Відповідно до ст. 1681 КУпАП виконання робіт, надання послуг громадянам-споживачам, що не відповідають вимогам  стандартів, норм і правил, тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб, громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, від одного до вісімнадцяти  неоподатковуваних мінімумів  доходів громадян.
За змістом зазначеної норми права, вона встановлює відповідальність за виконання робіт, надання послуг громадянам-споживачам неналежної якості, тобто таких, що не відповідають вимогам  стандартів, норм і правил.
В той час як у протоколі про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2021 року № 073 та постанові від 15 грудня 2022 року № 072 відсутні посилання на встановлення факту надання КП «Прилукитепловодопостачання» послуг громадянам-споживачам неналежної якості.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про  адміністративні правопорушення  є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.  
Натомість заступник начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Чаплієв С.О., приймаючи постанову від 15 грудня 2022 року № 072, не забезпечив повного з`ясування фактичних обставин справи, не встановив які саме вимоги з передбачених ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 32 Правил було порушено КП «Прилукитепловодопостачання».
Відповідно ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити, зокрема, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення.
Зазначивши у постанові від 15 грудня 2022 року № 072, що відповідальність за встановлене порушення передбачена ч. 3 ст. 155 та ст. 1681 КУпАП, відповідач не довів наявності в діях ОСОБА_1 як посадової особи КП «Прилукитепловодопостачання» складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаними нормами права. 
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова від 15 грудня 2022 року № 072 є протиправною та підлягає скасуванню. 
Доводи апеляційної скарги Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 16 червня 2022 року та не можуть бути підставою для його скасування. 
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2022 року – без змін.
Згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст. 77, 242, 268, 271, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –  

ПОСТАНОВИЛА:

          Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області – залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 червня 2022 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

          Головуючий суддя                                                                         А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            О.О. Беспалов     

          Л.О. Костюк