ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД МІСТА КИЄВА 01051, м. Київ, вул. Болбочана Петра 8, корпус 1
У Х В А Л А
04 листопада 2022 року                               м. Київ                              № 826/13661/15
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву позивача в адміністративній справі
за позовом           Приватного підприємства «Будпостач»
до                    Черкаської митниці ДФС 
про                       визнання протиправним та скасування рішення,
У С Т А Н О В И В:
З позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося приватне підприємство «Будпостач» до Черкаської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Черкаської митниці ДФС про визначення коду товару від 02.03.2015 р. №КТ-902000000-0006-2015.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року,  позов задоволено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 січня 2017 року касаційну скаргу Черкаської митниці Державної фіскальної служби залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2016 року - без змін.
До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшла заява від позивача про ухвалення додаткового судового рішення.
Згідно ч. 2ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства Українисуд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 1ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Зазначений перелік підстав для прийняття додаткового рішення є вичерпним.
Тобто, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, усі заявлені позовні вимоги розглянуті, підстави задоволення позовних вимог були вмотивованими і містяться в мотивувальній частині рішення, вказане судове рішення ухвалене щодо всіх заявлених позовних вимог із визначенням способу виконання судового рішення.
Враховуючи наведене та те, що судове рішення ухвалене щодо всіх заявлених позовних вимог із визначенням способу виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача та ухвалення додаткового рішення у справі.
Таким чином, у суду відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення та задоволення заяви позивача.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
1. У задоволенні заяви позивача щодо ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.
Відповідно до частини п`ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення набирає законної сили у порядку та строк, встановлений статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено у порядку статей 292, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя                                                                                                Є.В. Аблов