ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Постанова
Іменем України
27 жовтня 2022 року
м. Валки
справа № 613/705/20
провадження № 22-ц/818/1904/22
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого Тичкової О.Ю., 
суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 
учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство «Універсал банк»,
відповідач: ОСОБА_1 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2020 року, ухвалене суддею Харченко С.М.
У С Т А Н О В И В :
01 липня 2020 року представник АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 16.07.2018 року у розмірі 70485,64 грн яка складається із заборгованості за тілом кредиту 43631,78 грн, заборгованості за пенею та комісією 26853,86 грн.
В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що між Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» від 16.07.2018, відповідно до умов якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 36000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 . 
Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим у відповідачки виникла заборгованість в сумі 70485,64 грн.
Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному Договору про надання банківських послуг «Monobank» від 16.07.2018 щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до суду із відповідним позовом.
Заочним рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2020 року позовні вимоги Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 16.07.2018 у розмірі 70485,64 грн та судовий збір в розмірі 2102,00 грн.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірне з`ясування обставин справи та надання оцінки доказам. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що доказів отримання нею картки, строку її дії, встановленого кредитного ліміту суду не надано. Судом не встановлено обставини укладення договору про надання банківських послуг. Вказує, що анкета-заява не може бути договором приєднання, оскільки вказана анкета не містить даних про тіло кредиту, відсотки, відповідальність сторін та номер картки. Суд не взяв до уваги , що саме факт видачі платіжної картки клієнту є істотною умовою для визначення дати укладення договору про надання банківських послуг, підтвердженням активації та здійснення операцій та отримання послуг. 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зауважує, що відповідачка оформила 2 розстрочки, використовувала кошти та іноді вносила кошти на повернення, що в свою чергу підтверджує використання нею послуг наданих Банком.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 фактично отримані та використані кошти, однак в добровільному порядку АТ «Універсал-Банку» не повернуті і тому з неї слід стягнути на користь позивача заборгованості за кредитом в сумі 70485,64 грн. 
Такі висновки суду першої інстанції, не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що 16.07.2018 між Акціонерним товариством «УНІВЕРСАЛ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» відкрило ОСОБА_1 поточний рахунок у гривні та надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі до 36 000,00 грн.
У заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодна з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення (а.с.9).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 16.07.2018 станом на 17.03.2020 становить 70485,64 грн., яка складається із залишку заборгованості за наданим тілом кредиту у розмірі 43631, 78 та заборгованості за пенею та комісією у розмірі 26853,86 грн. (а.с.6-8).
Відповідно до ч. 1ст.3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікаторомце дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Статтею 18 Закону України "Проелектронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
На підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку АТ «Універсал Банк»).
Відтак, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви від 16.07.2018 року отримала та користувалася коштами на загальну суму - 38427,92 грн. (графа 3 розрахунку), згідно графи 13 відповідачка періодично здійснювала погашення за наданим кредитом та внесла кошти на загальну суму 11343,00 грн. (а.с. 6-8)
При здійсненні розрахунку за договірними зобов`язаннями ОСОБА_1 , Банк використовував процентну ставку (поточну) 38,4%, процентну ставку (прострочена) 76,8%, ставка пені 76,8%, які не були визначенні сторонами при підписанні анкети-заяви від 16.07.2018 року. Матеріали справи не містять підтверджень того, що такі умови, взагалі існували та були погоджені відповідачем на момент отримання кредитних коштів.
Таким чином, висновок суду, щодо наявності підстав стягнення з відповідача відсотків, пені та комісії є не вірним. 
Судова колегія не вбачає підстав для задоволення цих позовних вимог, оскільки вони не були погодженні сторонами, додаток до анкети-заяви із визначенням відсотків, пені, комісій та інших істотних умов кредитного зобов`язання не містить електронного підпису відповідачки, інформація наведена у ньому актуальна до 01.01.2019 року. Підстав вважати, що сторони погодили сі умови не має.
В свою чергу, задовольняючи вимоги банку в частині стягнення тіла кредиту у розмір 43631,78грн суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що відповідачем не було частково повернуто фактично отримані кошти Банку. З наданого Банком розрахунку вбачається, що відповідач частково виконав свої зобов`язання перед банком, повернувши надані Банком кредитні кошти у розмірі 11343,00 грн. (а.с. 11).
Як убачається з довідки від 19.08.2021 року станом на 12.05.2019 року максимальний кредитний ліміт встановлений відповідачці становив 36000,00 грн (а.с.98), доказів збільшення кредитного ліміту суду не надано.
Таким чином, беручи до уваги, що відповідачка частково виконувала взяті на себе зобов`язання, внесла за період з 19.07.2018 по 17.03.2020 грошову суму у розмірі 11343,00 грн заборгованість за наданим тілом кредиту становить 36000,00 – 11343, 00 =24657,00. 
Доводи АТ «Універсал Банк» про те, що сторонами договору, в момент його підписання було дотримано усіх істотних умов, в тому числі підстави для нарахування відсотків, пені та комісії, спростовуються матеріалами справи.
Доводи ОСОБА_1 про неотримання картки та невикористання кредитних коштів, також не заслуговують на увагу, оскільки останньою не спростовано існування між сторонами договірних відносин.
Згідно пункту другого частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права. З цих підстав рішення слід скасувати, ухвалити нове рішення, яким частково задовольнивши позовні вимоги АТ «Універсал Банк», стягнувши з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 24657,00 грн та стягненні судових витрат. В іншій частині в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Згідно з ч.13 ст.141 ЦПК Україниякщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За подання позовної заяви АТ «Універсал Банк» було сплачено 2102 грн, позовні вимоги задоволено на 34,9%, стягненню з ОСОБА_1 на користь Банку підлягає судовий збір у сумі 733,59 грн.
ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у сумі 3153,00 грн, апеляційна скарга задоволена на 65,1% відшкодуванню підлягають судові витрати у сумі 2052,60 грн.
Керуючись ст.ст.367,369,374, п.п. 1,4ч. 1 ст.376, ст.ст.381,382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 21 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове.
Позовні вимоги АТ КБ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту б/н від 16.07.2018 року задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за Договором про надання банківських послуг "Monobank" від 16.07.2018 року в розмірі 24657 ( двадцять чотири тисячі шістсот п`ятдесят сім) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 733,59 ( сімсот тридцять три) грн. 59 ( п`ятдесят дев`ять) копійок.
Стягнути з Акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної апеляційної скарги у розмірі 2052 ( дві тисячі п`ятдесят дві) тисячі 60 ( шістдесят грн.
В іншій частині рішення в задоволенні позовних вимог відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 27 жовтня 2022 року.

Головуючий                                                        О.Ю.Тичкова

Судді                                                                        О.В.Маміна

       Н.П.Пилипчук