П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  127/17570/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Борисюк І.Е. 
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
20 жовтня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Граб Л.С.  Полотнянка Ю.П. , 
за участю секретаря судового засідання Заквадської І.А.
представника позивача - Букіна О.С.
представника відповідача - Ковальчук В.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2022 року позов задоволено повністю.
Скасувано постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Плугового Романа Родіоновича від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрито.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги.
Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги.
Суд, протокольною ухвалою, за згодою сторін, перейшов до апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га, розташована за адресою: Вінницька область, Вінницький район, смт. Стрижавка, кадастровий номер 0520655900:04:001:0122, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
07.12.2021 старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Плуговим Р.Р. було проведено обстеження належної на праві приватної власності ОСОБА_1 вищевказаної земельної ділянки, за результатом якого було встановлено наступне.
Земельна ділянка площею 1,0 га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:04:001:0122, використовується ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування будівель комерційного призначення. Тобто фактичне використання цієї частини земельної ділянки не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність - для ведення особистого селянського господарства, що є порушенням п. «а» ч. 1 ст. 91 ЗК України і невиконанням вимог ст. 1  Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» щодо використання земель за цільовим призначенням.
Постановою про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21, старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Плуговим Р.Р. було визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 53 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення на нього у виді штрафу в розмірі 340, 00 гривень.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що всі об`єкти рухомого й нерухомого майна, які йому належать на праві приватної власності, використовуються ним виключно за цільовим призначенням. Доказів використання земельної ділянки не за її цільовим призначенням оскаржувана постанова не містить. Державним інспектором не були у повній мірі дотримані вимоги ст. 280 КУпАП.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП. Тому, враховуючи положення ч. 1 ст. 6, ч. 2 ст. 9 та п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд скасував постанову старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області Плугового Р.Р. від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення і закрив справу про адміністративне правопорушення.
При цьому, стосовно дотримання позивачем строків звернення до суду з даним позовом, суд зауважив про поважність причин пропуску такого строку позивачем.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).
Стаття 53 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за використання земель не за цільовим призначенням.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 91 ЗК України, власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням.
Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідач стверджує, що позивач використовує земельну ділянку площею 1,0 га, яка є частиною земельної ділянки з кадастровим номером 0520655900:04:001:0122 із цільовим призначенням - ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Стрижавської селищної ТГ Вінницького району за межами населеного пункту смт. Стрижавка та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , для будівництва та обслуговування будівель комерційного призначення.
Водночас, із вищевказаної постанови не вбачається, яким чином було встановлено площу і межі земельної ділянки, яка на думку інспектора використовується позивачем не за її цільовим призначенням. Чим підтверджується нецільове використання позивачем земельної ділянки.
Крім того, відповідачем не обгрунтовано, з яких величин розраховано суму матеріальної шкоди внаслідок нецільового використання земельної ділянки, визначивши її розмір в сумі 52 679, 22 гривень. Також не вбачається кому саме завдана така шкода.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, відповідачем будь-яких належних і допустимих доказів не надано.
Факт будь-якого правопорушення має бути підтверджено виключно допустимими доказами.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається із змісту постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21, і протокол про адміністративне правопорушення, і постанова про накладення адміністративного стягнення були винесені в один день - 07.12.2021 за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
З даного приводу колегія суддів зазначає, що у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.
У відповідності до положень ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол оформлюється не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно положень ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Окрім того ч. 1 ст. 277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Зі змісту вказаних норм КУпАП випливає, що особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, на завершальному етапі адміністративного розслідування повинні відобразити в протоколі про адміністративне правопорушення всі відомості, що обов`язково мають бути закріплені в ньому для того, щоб він мав відповідну силу і щоб його не можна було заперечувати. Уповноважена особа повинна відмітити в протоколі про роз`яснення порушнику його прав та обов`язків, передбачених статтею 268 КУпАП, а також сповістити повісткою про час і місце розгляду справи. Особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, зобов`язані дотримуватися положень КУпАП, які регламентують не тільки стадію адміністративного розслідування, але й положення загальної частини адміністративно-деліктного провадження у питаннях мети, завдання та принципів регулювання правовідносин, пов`язаних з адміністративною відповідальністю, строку накладення адміністративного стягнення, строків й порядку направлення справи для розгляду до уповноваженого органу і строків розгляду справи таким органом відносно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Водночас, уповноважений орган зобов`язаний сповістити особу, яка притягається до відповідальності, про день і час розгляду справи і сподіватися, що таким чином було вжито дієвих засобів для того, щоб особа порушника постала перед органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу.
Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Отже, згідно правових положень КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 53 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.
Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надіслання відповідачем позивачу копії цього протоколу, а також доказів повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, що позбавило останнього можливості реалізувати надані йому права, які передбачені ст. 268 КУпАП, що на думку суду не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, суд першої інстанції  прийшов до вірного висновку, що відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, що свідчить про протиправність постанови від 07.12.2021 № 1836-ДК/0695По/08/01/-21 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта відносного ненадсилання копії позовної заяви з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі на адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. З даного приводу матеріали справи підтверджують, що 16 серпня 2022 року на електронну адресу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області - vinnytsia@land.gov.ua, було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 16 серпня 2022 року, повістку про виклик до суту, копію позовної заяви з усіма додатками. Документи було доставлено до електронної скриньки 16 серпня 2022 року.
Щодо порушення строків звернення до суду з даним позовом, на які звертає увагу апелянт, колегія суддів також вважає такі доводи безпідставними, оскільки з матеріалів справи встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, результат якого є предметом оскарження у даній справі, відбувався за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Про оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення № 1836-ДК/0695По/08/01/-21 від 07.12.2021 позивач  дізнався лише 04.08.2022. Зокрема, позивачу у лютому місяці 2022 року стало відомо про наявність іншої постанови - №1836-ДК/0696По/08/01/-21, винесеної щодо нього представниками ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, яка в свою чергу, була оскаржена до суду. В процесі підготовки до оскарження вищевказаної постанови, адвокат позивача - Коваленко В.В. у справі №127/4551/22, направив адвокатський запит, у відповідь на який отримав 17.02.2022, зокрема, й постанову №1836-ДК/0695По/08/01/-21 від 07.12.2021, рішення у якій є предметом оскарження у даній справі. Однак, адвокат не повідомив позивача про дану постанову, оскільки 04.03.2022 був прийнятий на військову службу до ЗСУ. Лише 03.08.2022 адвокат Коваленко В.В., за попередньою згодою із позивачем, звернувся до адвоката Букіна О.С., повідомивши вищевказані обставини і передавши електронною поштою усі наявні у нього документи. 04.08.2022 між позивачем та адвокатом Букіним О.С. було укладено договір про надання правової допомоги і доведено до відома позивача зміст оскаржуваної постанови. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач з поважних причин пропустив строк оскарження постанови про накладення на нього адміністративного стягнення № 1836-ДК/0695По/08/01/-21 від 07.12.2021.
Отже, беручи до уваги встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2022 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Вінницький міський суд Вінницької області не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Полотнянко Ю.П.