Постанова                                                   
іменем України
30 серпня 2022 року?
м. Київ
справа № 761/7975/21
провадження № 51-5546км21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:?
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:?
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на вирок Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020100010005170 від 18 грудня 2020 року,  за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Києва, громадянина України, такого, що судимості не мав,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 309 Кримінального кодексу України (далі - КК),
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами ?першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за частиною 3 статті 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі статті 75 КК ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК.
Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватими ?у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 309 КК, ?за таких обставин.
ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу та психотропної речовини без мети збуту, в особливо великих розмірах.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу та психотропної речовини в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 у невстановленої досудовим розслідуванням спосіб, придбав наркотичний засіб та психотропну речовину, які почав зберігати, без мети збуту.
В подальшому, 18 грудня 2020 року о 18:30 ОСОБА_6 перебував неподалік будинку №10 по вул. Полтавській, 10 у м. Києві, де привернув увагу працівників поліції, які вирішили, відповідно до вимог статті 32 ЗУ "Про поліцію", перевірити його на причетність до вчинення злочинів. На запитання працівників поліції, чи зберігає останній при собі заборонені в обігу на території України предмети чи речовини, він повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину. З метою вилучення заборонених в обігу наркотичних засобів чи психотропних речовин, а також подальшого проведення експертного дослідження, на місце події викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.
Того ж дня о 20:23 в ході проведення обшуку затриманої особи, відповідно до вимог статті 208 КПК, в присутності двох понятих, у ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 за пазухою куртки, в яку останній був одягнений, було виявлено та в подальшому вилучено 1 прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, які він незаконно зберігав при собі, без мети збуту.
Окрім цього, 18 грудня 2020 року в період часу з 22:10 по 23:32 відповідно до частини З статті 233 КПК, за участю ОСОБА_6 проведено обшук у приміщенні квартири АДРЕСА_2 . В ході обшуку приміщення вказаної квартири, на кухні виявлено та вилучено 28 згортків чорно кольору, 38 згортків синього кольору, 6 поліетиленових пакетів на пазових замках з порошкоподібною речовиною білого кольору, 6 поліетиленових пакетів на пазових замках з речовиною рослинного походження зеленого кольору, 55 різнокольорових згортків, 2 електронних ватів, які він умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори" від 15 лютого 2015 року та "Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 589 від 03.06.2009, незаконно придбав та зберігав, без мети збуту.
Згідно висновку експерта, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Загальна маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) складає 136,25 г. У наданих на дослідження порошкоподібних речовинах виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Загальна маса амфетаміну 118,516 г.
Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, суд апеляційної інстанції 28 жовтня             2021 року постановив свій вирок, яким вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 23 квітня 2021 року скасував в частині звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі статей 75, 76 КК. У решті вирок суду першої інстанції, яким ОСОБА_6 визнано винним та призначено покарання за частиною 3 статті 309 КК у виді позбавлення волі на строк 5 років, залишено без зміни.
 Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ставить вимогу про зміну вироку апеляційного суду шляхом призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі статті 75 КК звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням  з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки. Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Не погоджуючись з вироком апеляційного суду, засуджений вказує на те, що він самостійно та без будь-якого тиску розповів працівникам поліції, що орендує квартиру, в якій зберігається наркотична речовина, вказав працівникам Голосіївського УП ГУ НП в місті Києві адресу квартири та надав дозвіл на проведення обшуку; у судовому засіданні свою вину визнав повністю, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та надав суду показання, які за своїм змістом відповідали на думку суду першої інстанції встановленим судом обставин вчинення кримінального правопорушення; щиро розкаявся, просив суворо його не карати.
Також засуджений просить взяти до уваги  такі обставини як те, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2013 та 2018 року народження, працює на двох роботах, щоб забезпечити сім`ю.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах. 
Мотиви Суду
Відповідно до вимог статті 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій за частиною 3 статті 309 КК, дотримання вимог статті 349 КПК під час дослідження доказів та розмір і вид призначеного покарання, у касаційній скарзі засуджений не оспорює.
Доводи засудженого щодо необхідності його звільнення від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Як убачається з вироку районного суду, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК. Суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини засудженого, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про його особу, який офіційно не працевлаштований, під наглядом у лікаря - нарколога або психіатра не перебуває, раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Також враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин та обставину, яка пом`якшує покарання,  до якої віднесено щире каяття.
Зокрема, районний суд виходив із фактичної тяжкості вчиненого засудженим кримінального правопорушення, а саме характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку засудженого до вчинення злочину і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням засудженим кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей засудженого, а саме: його молодого віку, стану здоров`я, способу життя, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого,
 Такі обставини надали суду першої інстанції підстави для висновку про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК, тобто можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до статті 76 ККобов`язків.
Апеляційний суд не погодився з висновком районного суду щодо звільнення від відбування призначеного покарання, зважаючи на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є тяжким, постанову Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №4 "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів", суспільну небезпечність обставин вчинення злочину, оскільки він перш за все порушує встановлений законодавством порядок обігу наркотичних засобів, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики, незаконна діяльність засудженого припинена лише за втручання працівників правоохоронних органів, якими вилучено у нього 28 згортків чорного кольору, 38 згортків синього кольору, 6 поліетиленових пакетів на пазових замках з порошкоподібною речовиною білого кольору, 6 поліетиленових пакетів на пазових замках з речовиною рослинного походження зеленого кольору, 55 різнокольорових згортків, а всього 133 упаковки наркотичних та психотропних речовин, 2 електронних вагів, які використовувалися для фасування наркотичних та психотропних речовин, які він умисно, незаконно, всупереч вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори" від 15.02.2015 та "Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 589 від 03.06.2009, незаконно придбав та зберігав, без мети збуту та відповідно до висновку експерта від 13.01.2021, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса канабісу (в перерахунку на суху речовину) складає 136,25 г. У наданих на дослідження порошкоподібних речовинах виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальна маса, якого 118,516 г.
Апеляційний суд вважав, що всі наведені судом першої інстанції дані про особу засудженого та обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, які були враховані судом при призначенні покарання, у даному конкретному випадку не є такими, які б свідчили про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Статтею 65 КК встановлено, що суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі статтею 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Колегія суддів вважає, що апеляційний суд при перевірці тверджень апеляційної скарги прокурора виконав з достатньою повнотою вищевказані вимоги закону та врахував усі обставини, які правомірно перешкоджають звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Обставини провадження не надають колегії суддів підстав, що саме звільнення від відбування призначеного покарання призведе до позитивних змін в його особистості й не створить в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
Непереконливим є посилання засудженого про його сімейний стан та наявність на утриманні дітей, його працевлаштування, визнання винуватості та інше, оскільки такі обставини оцінюються в сукупності та належним чином оцінені та враховані апеляційним судом.
Таким чином, висновки районного суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суперечили принципу справедливості покарання і не відповідають його меті — виправлення засудженого та запобігання скоєнню нових злочинів як ним, так і іншими особами.
Під час перегляду кримінального провадження апеляційний суд, задовольняючи  апеляційну скаргу прокурора, у вироку навів докладні мотиви прийнятого рішення та підстави, з яких визнав вирок районного суду необґрунтованим в частині призначеного покарання. Вирок апеляційного суду є належним чином вмотивованою та відповідає вимогам статей 370, 420 КПК.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого не допущено, а тому касаційну скаргу засудженого належить залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду - без зміни.
На підставі наведеного, керуючись статтями 433, 434, 436 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ухвалив:
Вирок Київського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу - без задоволення.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                            ОСОБА_3