ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 625/121/22                                Головуючий суддя І інстанції Лосєв Д. К.
Провадження № 22-ц/818/3642/22                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: оскарження дій державного виконавця

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2022 року                                                                м. Валки.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді  Яцини В.Б.
суддів колегії: Бурлака І.В., Котелевець А.В.,
за участю секретаря судового засідання  Супрун Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 05 вересня 2022 року, постановлену у складі головуючого судді Лосєва Д.К., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) Омельченка В.В. із проведення розрахунку заборгованості по аліментам, неправомірними, заінтересована особа: ОСОБА_3 , та

В С Т А Н О В И В :

У липні 2022 року адвокат Бондаренко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Валківського відділу державної виконавчої служби у Богодухівському районі Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Омельченка В.В. із проведення розрахунку заборгованості по аліментам, неправомірними по виконавчому провадженню №66568363 та просить суд визнати дії старшого державного виконавця Валківського відділу ДВС у Богодухівському районі СМУЮ (м. Харків) Омельченко В.В. зі складання розрахунку заборгованості по аліментам від 01.09.2021 незаконною.
Скарга мотивована тим, що судовим рішенням Коломацького районного суду Харківської області по справі №625/87/16-ц з нього стягуються аліменти у розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Вказує, що державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Валківському та Коломацькому районах Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Омельченка В.В. відкрите виконавче провадження №66568363. Станом на 01.09.2021 року згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, за ОСОБА_1 значиться залишок заборгованості по сплаті аліментів у сумі 86100, 50 грн, з яким боржник не згоден.
Зазначає, що станом на 01.01.2019 у нього була відсутня заборгованість по аліментам, оскільки з 23.03.2018 на підставі заяви стягувача виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини було закрите. З 23.03.2018 по 19.08.2021 ОСОБА_1 сплачував аліменти у добровільному порядку, а тому державний виконавець не мав законних підстав для нарахувань будь-яких стягнень. 
Крім того скаржник зазначив, що вказаний розрахунок зроблений щодо виконання судового наказу №625/87/16-ц від 16.08.2021 в той час як судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів не існує. Враховуючи вищевикладене просив суд задовольнити його скаргу в повному обсязі.
Ухвалою Коломацького районного суду Харківської області від 05 вересня 2022 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом норм процесуального права просив ухвалу скасувати, та задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судовим виконавцем зроблено розрахунок заборгованості по аліментам за період коли виконавче провадження ним було закрито і ОСОБА_1 за домовленістю із ОСОБА_3 добровільно платив аліменти.
При розгляді скарги судом першої інстанції не вирішені питання які ставились скаржником у скарзі.
Виконавцем виконано розрахунок, не вказана наявна заборгованість на певний період, але з яких даних він черпав цю інформацію невідомо.
Вважає необґрунтованим висновок суду про наявність у довідці описки, що довідка про розрахунок заборгованості видана в рамках судового наказу.
Отже, вважає, що суд при розгляді скарги ОСОБА_1 не з`ясував на підставі чого, та яких об`єктивних даних судовий виконавець зробив відповідний розрахунок. По справі відсутні об`єктивні докази для проведення розрахунку зі сторони судового виконавця, які вихідні дані були ним взяті для проведення розрахунку та інше.
Вказує, що суд з власної ініціативи залучив до участі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 проте у вступній та резолютивній частині ця особа не зазначена.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи, колегія судів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним нормам цивільного процесуального права рішення суду першої інстанції відповідає.
Відмовляючи у задоволенні скарги  ОСОБА_1  суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів обґрунтовано здійснено державним виконавцем на підставі встановленого органом статистики розміру середньої заробітної плати у Богодухівському (Коломацькому) району Харківської області.
Суд першої інстанції зазначив, що державним виконавцем допущено описку у описовій частині розрахунку від 01.09.2021, проте допущення державним виконавцем описки не є підставою для визнання його дій зі складання вказаного розрахунку незаконними, оскільки під час розгляду скарги заявником не було спростовано розміру заборгованості по вказаному виконавчому провадженню.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; водночас основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання, правовий статус працівників органів державної виконавчої служби та умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законами України «Про державну виконавчу службу» та «;Про виконавче провадження».
Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.08.2021 року Коломацьким районним судом Харківської області по справі №625/87/16 видано дублікат виконавчого листа від 06.04.2016, згідно якого вбачається, що з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 березня 2016 року, але не довше, ніж до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття (а.с. 82).
Вказаний виконавчий лист знаходиться на примусовому виконанні у Валківському відділі державної виконавчої служби у Богодухівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), виконавче провадження №66568363. (а.с. 78-159).
З матеріалів виконавчого провадження №66568363, а саме з заяви ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження вбачається, що вона не має претензій до боржника ОСОБА_1 до 01.01.2019 (.а.с. 31).
Також з матеріалів вказаного виконавчого провадження, та не заперечується скаржником, що ОСОБА_1 станом на той час не працював.
Борг по сплаті аліментів станом на 31.08.2021 згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01.09.2021 складав 86100,50 грн (а.с. 94).
Звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 зазначає, що дії приватного виконавця незаконні щодо виконання розрахунку заборгованості, оскільки згідно розрахунку заборгованості по аліментах за період з січня 2019 року по 2021 року включно державним виконавцем здійснено нарахування аліментів виходячи з середньої заробітної плати працівника по його регіону, без врахування того, що ним добровільно сплачувались аліменти у розмірі 2000 грн. за домовленістю між ним та ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 6, 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.
Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до ФОП, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.
Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/2 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 195 СК України (в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017) заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 521/260/20, системний аналіз ст. 195 СК України дозволяє дійти висновку, що розмір заборгованості зі сплати аліментів обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Здійснення розрахунку заборгованості за аліментами платника аліментів, який є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, державний виконавець має проводити відповідно до вимог частини другої статті 195 СК України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а не виходячи з повного доходу боржника як  фізичної особи - підприємця.
Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 464/6206/18 (провадження № 61-18142св19), від 05 серпня 2021 року у справі № 757/35562/18-ц (провадження № 61-19631св20).
З заяви ОСОБА_1 від 08.10.2021, яка містить в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 у період з 01.01.2019 по 08.2021 офіційно не працював.
З огляду на викладене, оскільки боржник не має постійного заробітку державний виконавець правомірно розрахував заборгованість за аліментами відповідно до вимог ч.2  статті 195 СК України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги на рішення приватного виконавця є обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги про те, що виконання рішення здійснюється на підставі судового наказу № 625/87/16-ц від 16.08.2021, якого не існує, колегія суддів відхиляє, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем допущено описку в описовій частині розрахунку від 01.09.2021, що не є підставою для визнання дій зі складання вказаного розрахунку незаконними.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що при вчиненні розрахунку суб`єкт оскарження не взяв до уваги в розрахунковий період те, що боржником сплачувались аліменти у розмірі 2000 грн за домовленістю між сторонами, є безпідставними, оскільки здійснення розрахунку заборгованості за аліментами платника аліментів виконавець має проводити відповідно до вимог частини другої статті 195 СК України, тобто виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою. Судом першої інстанції була дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наявними у матеріалах справи доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає.
Керуючись ст.ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Коломацького районного суду Харківської області від 05 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2022 року.

Головуючий –                                                         В.Б. Яцина

Судді -                                                                          І.В. Бурлака.

                                                                                       А.В. Котелевець.