ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" вересня 2022 р.                                                                 Справа №914/3611/21
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – судді                                                            О.В. Зварич 
судді                                                                                 В.М. Гриців
                                                                                 І.Б. Малех,
секретар судового засідання С.Р. Гілевич,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛАТТЕРО” б/н від 27.06.2022 року (вх. № 01-05/1535/22 від 04.07.2022 року)
на рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2022 року (суддя О.Ю.  Бортник; повний текст рішення складено 01.06.2022 року)
у справі № 914/3611/21
за позовом: Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області (надалі Зимноводівська сільська рада)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛАТТЕРО” (надалі ТзОВ  “ЛАТТЕРО”)
про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення (демонтажу) огорожі території,

за участю:
від позивача: Вінтонів Д.Т. (самопредставництво юридичної особи);
від відповідача: не з`явився, 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

29.11.2021 року Зимноводівська сільська рада Львівського району Львівської області звернулась до господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ  “ЛАТТЕРО” про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,5815 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:0979, шляхом знесення (демонтажу) огорожі території.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у комунальній власності Зимноводівської територіальної громади перебуває земельна ділянка з кадастровим номером 4623683700:02:001:0979. Відповідач самовільно використовує цю земельну ділянку для здійснення своєї діяльності, встановивши на ній огорожу. Відповідач немає жодних речових прав на земельну ділянку, які б дозволяли йому використовувати її, у тому числі встановлювати на ній огорожу. Правові підстави для існування такої огорожі на земельній ділянці позивача теж відсутні.
Рішенням господарського суду Львівської області від 25.05.2022 року у справі №914/3611/21 (суддя О.Ю. Бортник) повністю задоволено позов. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАТТЕРО» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,5815 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:0979, шляхом знесення (демонтажу) огорожі території. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАТТЕРО» на користь Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області – 2270,00 грн. судового збору (т. 1, а.с. 161-168).
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що між ТзОВ «Ландо» (Продавець) та ТзОВ «ЛАТТЕРО» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 124 від 24.01.2018. Відповідно до п. 1.1 цього договору відповідач придбав нерухоме майно (нежитлові приміщення, нежитлову будівлю) та приналежності (в тому числі інженерні мережі і комунікації), розташовані за адресою: м. Львів, вул.  Городоцька, буд. 367. У п. 1.4 договору сторони вказали кадастрові номери земельних ділянок, на яких розташоване придбане відповідачем нерухоме майно. Суд зазначив, що у договорі № 124 від 24.01.2018 немає такої істотної умови як кадастровий номер 4623683700:02:001:0979 земельної ділянки. У договорі не йдеться про перехід прав на неї до відповідача у зв`язку з набуттям ним права власності на об`єкти, зазначені у договорі. Вказана обставина свідчить про те, що майнові права на земельну ділянку позивача (кадастровий номер 4623683700:02:001:0979) під огорожею відповідача на підставі договору купівлі-продажу № 124 від 24.01.2018 до нього не перейшли.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ТзОВ «ЛАТТЕРО» подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2022 року у справі №914/3611/21, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Скаржник вважає оскаржуване рішення прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні встановленим обставинам справи, неправильному застосуванні норм процесуального та матеріального права. Зокрема, за доводами апелянта, суд не врахував, що згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 249376610, лише 17.03.2021 здійснено державну реєстрацію права комунальної власності позивача на земельну ділянку площею 0,5815 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:0979, тобто після набуття ТзОВ «ЛАТТЕРО» права власності на нерухомість. Скаржник наголошує, що договір купівлі-продажу № 124 від 24.01.2018 на даний час є дійсним, сторонами не оспорюється. На думку скаржника, судом при прийнятті оскаржуваного рішення помилково застосовано ч. 16 ст. 120 ЗК України, а не ч. 11 ст. 120 ЗК України та зроблено невірний висновок про те, що відсутність у договорі № 124 від 24.01.2018 кадастрового номера спірної земельної ділянки свідчить, що майнові права на земельну ділянку до ТзОВ «ЛАТТЕРО» не перейшли. Вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення порушив право власності ТзОВ «ЛАТТЕРО», гарантоване ст. 41 Конституції України.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що станом на 24.01.2018, коли між ТзОВ  «ЛАТТЕРО» та ТзОВ «Ландіо» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстровано в реєстрі за № 124, істотною умовою договору, згідно чинного законодавства був кадастровий номер земельної ділянки. Кадастровий номер спірної земельної ділянки - 4623683700:02:001:0979 згідно інформації, наявної у Державному земельному кадастрі, був присвоєний 24.04.2014. Позивач наголошує, що відповідачу (скаржнику) відомо, що згідно п. 1.4 договору (як істотна умова), нерухоме майно, яке зареєстроване у м. Львові, вул.  Городоцька, 367, розташоване на земельних ділянках, що мають наступні кадастрові номери: 4610136300:05:012:0006, 4610136300:05:012:0005, 4610136300:05:012:0007, 4610136300:05:012:0008, 4610136300:05:012:0009. Кадастровий номер спірної земельної ділянки відсутній. У договорі № 124 від 24.01.2018 не має такої істотної умови як кадастровий номер 4623683700:02:001:0979 земельної ділянки. У договорі не йдеться про перехід прав на неї до відповідача у зв`язку з набуттям ним права власності на об`єкти, зазначені у договорі. Просить рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2022 у справі №  914/3611/21 залишити без змін, апеляційну скаргу ТзОВ «ЛАТТЕРО» – без задоволення.
Позивач в судовому засіданні просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, апеляційну скаргу – без задоволення.
Відповідач не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника. Поряд з тим, представник ТзОВ «ЛАТТЕРО» на електронну адресу суду подав клопотання б/н від 19.09.2022 (вх. № 01-04/5175/22 від 19.09.2022) про відкладення розгляду справи. В поданому клопотанні представник відповідача зазначив, що не може вчасно прибути в судове засідання, у зв`язку з тим, що територіально знаходиться у м.  Дніпро і залізничне сполучення не є стабільним, в зв`язку з чим просить відкласти розгляд справи № 914/3611/21 на іншу дату.
Колегія суддів, порадившись, вирішила відхилити клопотання з огляду на те, що таке є необгрунтованим.
Діюче законодавство не обмежує представництво інтересів у суді певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника не є правовою підставою для відкладення розгляду справи.
Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання представників сторін. Отже, в силу положень ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України справу може бути розглянуто при відсутності уповноваженого представника відповідача.

Обставини справи
24.01.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ландіо» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАТТЕРО» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який зареєстровано в реєстрі за №124. Відповідно до п.  1.1 договору Продавець передає у власність (продає), а Покупець приймає у власність (купує) нерухоме майно (нежитлові приміщення, нежитлову будівлю) та приналежності (в тому числі інженерні мережі і комунікації), зазначені в п. 1.1.1 договору, розташовані за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд. № 367 (т. 1, а.с. 42-45).
Згідно із п. 1.4 договору нерухоме майно розташоване на земельних ділянках: площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки 4610136300:05:012:0006; площею 1,0739 га, кадастровий номер земельної ділянки 4610136300:05:012:0005; площею 4,7132  га, кадастровий номер земельної ділянки 4610136300:05:012:0007; площею 0,5242  га, кадастровий номер земельної ділянки 4610136300:05:012:0009; площею 2,2931  га, кадастровий номер земельної ділянки 4610136300:05:012:0008. З моменту укладення цього договору відповідно до ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України до Покупця переходить право користування вищезазначеними земельними ділянками під нерухомим майном в обсязі та на умовах, існуючих для Продавця на момент укладення цього договору.
Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексні номери 167262474 від 20.05.2019 та 173276787 від 10.07.2019 підтверджується факт державної реєстрації права власності ТзОВ «ЛАТТЕРО» на нежитлову будівлю, будівлі та споруди, у тому числі й огорожу, які розташовані у м.Львові по вул.  Городоцькій, буд. № 367. У реєстрі вказано, що підставою виникнення права власності на це майно є договір купівлі-продажу нерухомого майна, Серія та номер: 124, виданий 24.01.2018, видавник: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Потапчук Р.П. (т. 1, а.с. 40-41).
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 249376610 від 23.03.2021 підтверджується факт здійснення 17.03.2021 державної реєстрації права комунальної власності Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області на земельну ділянку площею 0,5815  га, кадастровий номер 4623683700:02:001:0979 (т. 1, а.с. 12).
02.03.2021 Зимноводівською сільською радою на адресу ТзОВ «ЛАТТЕРО» надіслано лист № 380-21 із вимогою припинити використання земельних ділянок комунальної власності, які розташовані в с. Холодновідка, зокрема, і щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4623683700:02:001:0979 (отримано відповідачем 05.03.2021) (т. 1, а.с 6-7). Проте ці вимоги позивача відповідачем залишено без задоволення.
24.05.2021 комісією Зимноводівської сільської ради проведено обстеження земельних ділянок площею 0,5815 га кадастровий номер 4623683700:02:001:0979 для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови та площею 0,4320 га кадастровий номер 4623683700:02:001:0978 для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту, що розташовані в с. Холодновідка комунальної власності територіальної громади.
В ході обстеження встановлено, що земельні ділянки площею 0,5815 га та 0,4320 га комунальної власності територіальної громади Зимноводівської сільської ради не передані у оренду чи постійне користування та примикають до земельних ділянок, на яких знаходяться об`єкти нерухомого майна за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 367. На наведених вище земельних ділянках комунальної власності знаходяться залізничні колії, мостіння та огорожа, які використовуються ТзОВ «ЛАТТЕРО» для ведення своєї діяльності. За результатами обстеження складено акт комісії Зимноводівської сільської ради від 24.05.2021 (т. 1, а.с. 10).  
Листом від 23.06.2021 № 1133-21 Зимноводівська сільська рада звернулась до Управління з контролю за використанням та охороню земель Головного управління Держгеокадастру у Львівській області щодо проведення перевірки факту самовільного зайняття ТзОВ «ЛАТТЕРО» спірної земельної ділянки (т. 1, а.с. 9).
Листом від 23.07.2021 № 18-13-0.4-781/90-21 Зимноводівську сільську раду повідомлено, що проведення заходів державного контролю дотримання вимог земельного законодавства при використанні спірної земельної ділянки буде включено в плани роботи проведення перевірок на IV квартал 2021 року (т. 1, а.с. 8).
17.11.2021 комісією Зимноводівської сільської ради повторно проведено обстеження земельної ділянки площею 0,5815 га кадастровий номер 4623683700:02:001:0979 для будівництва і обслуговування інших будівель громадської забудови, що розташовані в с.  Холодновідка комунальної власності територіальної громади, за наслідками обстеження складено акт від 17.11.2021 (т. 1, а.с. 16). 
В матеріалах справи містяться копії технічного паспорта від 04.07.2019 на будівлі та споруди розташовані за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, № 367, акта № 2 встановлення та узгодження меж землекористування на місцевості від 04.10.2011, який скріплено печатками ТзОВ «Торговий дім «Пам`ять-Плюс» та Лапаївської сільської ради (т. 1, а.с. 46-48, 69-71).
Також в матеріалах даної господарської справи наявна копія рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі № 380/9896/21 за позовом ТзОВ  «ЛАТТЕРО» до Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 173 від 12.01.2021 року про відмову у наданні дозволу на виготовлення технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в с.Холодновідка ТзОВ «ЛАТТЕРО», зобов`язання Зимноводівську сільську раду Пустомитівського району Львівської області надати Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАТТЕРО» дозвіл на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) по вул.  Кільцева с. Холодновідка Пустомитівського району Львівської області для обслуговування нежитлових будівель та споруд (у межах населеного пункту): - площею 0,432 га (кадастровий номер 4623683700:02:001:0978 (код КВАП 12.01 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд залізничного транспорту)); - площею 0,5815 га (кадастровий номер 4623683700:02:001:0979 (код КВЦП 03.15. - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови)). Даним рішенням повністю відмовлено у задоволенні позову (т. 1, а.с. 121 на звороті-126).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2022 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 у справі № 380/9896/21 залишено без змін (т. 1, а.с. 127-129). 

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 ЗК України).
Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до частин 1-3 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.
Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
За приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 ЗК України).
Відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.
Згідно з ст. 377 ЦК України (в редакції, яка діяла станом на 24.01.2018, дата державної реєстрації права власності та дата укладення договору купівлі-продажу), до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).
Частинами 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла станом на 24.01.2018, дата державної реєстрації права власності та дата укладення договору купівлі-продажу) передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера (ч. 6 ст. 120 ЗК України, в редакції, яка діяла станом на 24.01.2018, дата державної реєстрації права власності та дата укладення договору купівлі-продажу).
У даній справі судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.01.2018, який зареєстровано в реєстрі за № 124, укладеного між ТзОВ «Ландіо» (Продавець) та ТзОВ «ЛАТТЕРО» (Покупець), відповідач придбав нерухоме майно за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд. № 367, яке розташоване на земельних ділянках, кадастрові номери яких зазначено у п. 1.4 договору.
Так, Згідно із п. 1.4 договору нерухоме майно розташоване на земельних ділянках: площею 0,0137 га, кадастровий номер земельної ділянки 4610136300:05:012:0006; площею 1,0739 га, кадастровий номер земельної діляки 4610136300:05:012:0005; площею 4,7132 га, кадастровий номер земельної ділянки 4610136300:05:012:0007; площею 0,5242 га, кадастровий номер земельної ділянки 4610136300:05:012:0009; площею 2,2931 га, кадастровий номер земельної ділянки 4610136300:05:012:0008.
Виходячи з аналізу вищенаведених норм права, станом на 24.01.2018 (дата укладення між ТзОВ «Ландіо» та ТзОВ «ЛАТТЕРО» договору купівлі-продажу нерухомого майна №124), істотною умовою договору був кадастровий номер земельної ділянки. Кадастровий номер спірної земельної ділянки - 4623683700:02:001:0979 згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4612546972020 від 19.02.2020, був зареєстрований 24.04.2014 (т. 1, а.с.  49).    
У договорі № 124 від 24.01.2018 немає такої істотної умови як кадастровий номер 4623683700:02:001:0979 земельної ділянки. У договорі не йдеться про перехід прав на неї до відповідача у зв`язку з набуттям ним права власності на об`єкти, зазначені у договорі.
Вказана обставина свідчить про те, що майнові права на земельну ділянку позивача (кадастровий номер 4623683700:02:001:0979), на якій розміщено огорожу відповідача, на підставі договору купівлі-продажу № 124 від 24.01.2018 до нього не перейшли.
Колегія суддів зауважує, що відповідач (скаржник), уклавши 24.01.2018 договір купівлі-продажу нерухомого майна, не міг не знати, що цей договір не містить положень про перехід до нього права власності чи права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 4623683700:02:001:0979. Відповідач не міг не знати, що до нього переходить право користування лише тими земельними ділянками, які зазначені у п. 1.4 договору.
У матеріалах даної господарської відсутні докази того, що особа, яка уповноважена розпоряджатися землями відповідної територіальної громади, приймала рішення про виділення земельної ділянки (у власність чи у користування) будь-якому господарюючому суб`єкту для будівництва на ній спірної огорожі.
У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Як зазначалось вище, актами комісії Зимноводівської сільської ради від 24 травня 2021 року та від 17.11.2021 року підтверджується факт розташування огорожі, яка використовується відповідачем, на земельній ділянці площею 0,5815 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:0979.
Позивач листом № 380-21 від 02.03.2021 просив відповідача припинити використовувати спірну земельну ділянку для розміщення на ній огорожі. Даний лист отримано відповідачем 05.03.2021. Проте, ці вимоги позивача відповідачем залишено без задоволення.
Частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України унормовано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 ЗК України).
За приписами статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.
Таким чином, колегія суддів вважає підставним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що відповідач порушує належне позивачу, як власнику земельної ділянки, розташованої в с.  Холодновідка площею 0,5815 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:0979, право на користування цією земельною ділянкою.
Виходячи з аналізу вищенаведених норм права та фактичних обставин справи, колегія суддів констатує наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та зобов`язання ТзОВ «ЛАТТЕРО» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності площею 0,5815 га, кадастровий номер 4623683700:02:001:0979, шляхом знесення (демонтажу) огорожі території.
Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги, ці доводи не спростовують фактів, покладених в основу рішення господарського суду Львівської від 25.05.2022 року у справі №914/3611/21.
Відповідно до ч.1, 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, у господарському процесі обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень, коригується (співвідноситься) з правом суду прийняти чи не прийняти докази в контексті їхнього значення для справи, що і є предметом оцінки господарського суду.
Відповідно до ч.1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.   Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів приходить до висновку про те, що  суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛАТТЕРО” б/н від 27.06.2022 року (вх. № 01-05/1535/22 від 04.07.2022 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2022 року у справі №914/3611/21   – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                О.В. Зварич

Суддя                                                                                                     В.М. Гриців

Суддя                                                                                                    І.Б. Малех