УХВАЛА

19 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа №580/4505/20
адміністративне провадження № К/9901/27253/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г.,  Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 (прийняте судом у складі судді Рідзеля О.А.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 (ухвалену судом у складі: головуючого судді Беспалова О.О., суддів: Грибан І.О., Ключковича В.Ю.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду про стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з Фонду коштів у сумі 200  000,00 грн.
На обґрунтування позову зазначав, що відповідач всупереч вимог закону відмовив позивачу у відшкодуванні коштів за його вкладом у вищевказаному розмірі. Тому просив задовольнити позов.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 позов задовольнив.
Постановив стягнути з Фонду на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 200  000,00 грн (двісті тисяч гривень 00 коп.) за договором банківського вкладу від 26 жовтня 2016 року, укладеним з ПАТ "Артем-Банк", в межах гарантованої суми відшкодування.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 08.06.2021 рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначив, що рішенням суду від 28.02.2020 у справі №580/2975/19 встановлено, що 26.11.2016 між публічним акціонерним товариством "Артем-Банк" та позивачем укладено договір строкового банківського рахунку №40.76.90213, відповідно до умов якого Банк відкриває поточний рахунок № НОМЕР_1 , на який зобов`язується приймати та зараховувати кошти для їх зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій. Платіжним дорученням від 26.10.2016 підтверджується зарахування на рахунок № НОМЕР_2 коштів у сумі 200000,00грн.
Також вказаним рішенням суду встановлено порушення вказаної вище процедури відшкодування коштів вкладникам банку за рахунок Фонду Уповноваженою особою та зобов`язано усунути таке порушення, шляхом включення позивача у перелік вкладників, що мають право на відшкодування гарантованого вкладу.
Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, на час звернення позивача до суду з даним позовом рішення суду у справі №580/2975/19 в частині включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми вкладу не виконано.
Обґрунтовуючи свої доводи відповідач вказує, що у нього відсутня інформація щодо позивача як особи, яка має право на відшкодування гарантованої суми вкладу за рахунок Фонду.
Поряд із цим, як зазначили суди, уповноважена особа Фонду це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (підпункт 17 частина перша статті 2 Закону №4452).
Відтак невиконання уповноважено особою Фонду рішення суду, що набрало законної сили, не може слугувати причиною неотримання позивачем за рахунок Фонду гарантованої суми вкладу.
Станом на час вирішення спору діяльність вказаного вище банку не припинена, оскільки запис про його ліквідацію не внесений в ЄДРПОУ, відтак, строк на розрахунок з його вкладниками за рахунок коштів Фонду не завершений.
З огляду на викладене та враховуючи тривалість порушеного права позивача, як вкладника банку, на отримання коштів за рахунок Фонду, відсутність доказів щодо поважних причин невиконання рішення суду у справі №580/2975/19, суди першої та апеляційної інстанцій погодилися із тим, що обраний позивачем спосіб відновлення його порушеного права на отримання вкладу щодо стягнення вказаних коштів з відповідача є обґрунтованим.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
26.07.2021 Фонд звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та прийняти нове - про відмову у задоволенні позову.
На обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій не було враховано висновок Верховного Суду, викладений у постанові Верховного Суду від 04.06.2018 у справі №  598/1704/16-ц щодо застосування у подібних правовідносинах приписів статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Посилається на те, що 23.10.2019 Фонд завершив виплати гарантованих сум відшкодування коштів вкладникам ПАТ «Артем-Банк».
Оскільки у ПАТ «Артем-Банк» було розпочато процедуру ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Зазначає також, що Уповноважена особа Фонду має повноваження на перевірку правочинів, вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації.
Судами першої та апеляційної інстанцій не було враховано те, що 23.10.2019 уповноваженою особою Фонду були подані документи для державної реєстрації припинення банку як юридичної особи.
Посилається на те, що рішення у справі №  580/2975/19 набрало законної сили 28.07.2020, тоді як уповноваженою особою Фонду 23.10.2019 були подані документи для припинення державної реєстрації банку.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Верховний Суд ухвалою 30.08.2021 відкрив касаційне провадження.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Відповідно до наданих доказів 26.10.2016 між ПАТ «Артем-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір строкового банківського рахунку №  40.76.90213, відповідно до умов якого Банк відкриває поточний рахунок № НОМЕР_1 , на який зобов`язується приймати та зараховувати кошти для їх зберігання і здійснення розрахунково-касових операцій.
Платіжним дорученням від 26.10.2016 підтверджується зарахування на рахунок № НОМЕР_2 коштів у сумі 200  000 грн.
Постановою Правління Національного банку України від 16 листопада 2016 року 416-рш/БТ віднесено публічне акціонерне товариство «Артем-Банк» до категорії неплатоспроможних.
Поряд із цим, Уповноваженою особою Фонду позивача не включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 у справі №580/2975/19, що залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2020, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невключення ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ "Артем-Банк", які мають право на відшкодування вкладу, за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в межах гарантованої суми відшкодування
Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порядку, межах, спосіб та строки, визначені законодавством, включити ОСОБА_1 у перелік вкладників ПАТ "Артем-Банк", які мають право на відшкодування вкладу згідно з договором від 26.10.2016 №40.76.90213 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах гарантованої суми відшкодування. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Позивач неодноразово звертався до Фонду із заявами щодо повернення йому гарантованої Законом суми.
Враховуючи, що звернення позивачем відповідачем залишено без реагування ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень, проаналізувала постанову Верховного Суду від 04.06.2018 у справі №  598/1704/16-ц, висновки якої, на думку скаржника, не враховано судом апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні, вивчила зміст оскаржуваних судових рішень і дійшла висновку про таке.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі виключні випадки визначені у частині четвертій статті 328 КАС, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Отже, законодавець чітко визначив які судові рішення, з яких підстав і у яких випадках можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції.
Відповідно до положень цих норм касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових:
- суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду;
- спірні питання виникли у подібних правовідносинах.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
У постанові від 19 травня 2020 року (справа №910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.
Проте аналіз зазначеної Фондом постанови Верховного Суду, на яку зроблено посилання у касаційній скарзі як на приклад іншого правозастосування, та оскаржуваних судових рішень не дає підстав для висновку про те, що ці рішення прийняті у справах правовідносини у яких є подібними.
Так, у постанові Верховного Суду від 04.06.2018 у справі №  598/1704/16-ц (на яку здійснено посилання у скарзі) позивач просив визнати за ним право вкладника за договором банківського вкладу та право на відшкодування коштів за вказаним договором, зобов`язати Уповноважену особу Фонду включити його до загального реєстру вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду, зобов`язати Фонд виплатити йому 5 000,00 доларів США банківського вкладу. І Верховний Суд погодився із рішенням суду апеляційної інстанції про те, що зарахування на вкладний (депозитний) рахунок позивача грошових сум від третьої особи не допускається, оскільки це призводить до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом, що є підставою для визнання зазначеного договору нікчемним. Отже, враховуючи наведене, укладення між фізичною особою та банком договору банківського вкладу (депозиту) у доларах США суперечить спеціальній процедурі відшкодування вкладів, що передбачена  Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого є спеціальними при вирішенні відповідних правовідносин.
Тоді як у справі, на судові рішення в якій подано цю касаційну скаргу, суд апеляційної інстанції встановив, що рішенням суду від 28.02.2020 у справі №580/2975/19 встановлено порушення, встановленої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», процедури відшкодування коштів вкладникам банку за рахунок Фонду Уповноваженою особою та зобов`язано усунути таке порушення, шляхом включення позивача у перелік вкладників, що мають право на відшкодування гарантованого вкладу. На час звернення позивача до суду з даним позовом рішення суду у справі №580/2975/19 в частині включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування гарантованої суми вкладу не виконано. При цьому, уповноважена особа Фонду це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Відтак невиконання уповноважено особою Фонду рішення суду, що набрало законної сили, не може слугувати причиною неотримання позивачем за рахунок Фонду гарантованої суми вкладу. Станом на час вирішення спору діяльність вказаного вище банку не припинена, оскільки запис про його ліквідацію не внесений в ЄДРПОУ, відтак, строк на розрахунок з його вкладниками за рахунок коштів Фонду не завершений.
З огляду на викладене та враховуючи тривалість порушеного права позивача, як вкладника банку, на отримання коштів за рахунок Фонду, відсутність доказів щодо поважних причин невиконання рішення суду у справі №580/2975/19, суди першої та апеляційної інстанцій погодилися із тим, що обраний позивачем спосіб відновлення його порушеного права на отримання вкладу щодо стягнення вказаних коштів з відповідача є обґрунтованим.
Отже, правовідносини у справі, в якій оскаржено рішення суду апеляційної інстанції, та правовідносини у справі, в якій ухвалено постанову Верховного Суду від 04.06.2018 у справі №  598/1704/16-ц, не є подібними, що виключає касаційний перегляд оскаржуваної постанови апеляційного суду з підстави та у випадку, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС.
До того ж, майже всі доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із рішенням у справі №  580/2975/19, яке набрало законної сили, і у якому встановлено порушення уповноваженою особою Фонду процедури, передбаченої Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та зобов`язано включити позивача у перелік вкладників, що мають право на відшкодування гарантованого вкладу. Водночас, у розглядуваній справі не вирішувалося питання щодо правомірності вчинення правочину.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
З огляду на викладене, керуючись статтями 345, 339 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів, з підстави, встановленої пунктом 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Л.В. Тацій
Судді:                                                                                          С.Г. Стеценко
                                                                                          Т.Г. Стрелець