КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                            
       Єдиний унікальний номер справи: 761/16740/22             Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко І.О.
       Номер провадження: 22-ц/824/10983/2022                        Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е      У К Р А Ї Н И 
 
31 жовтня 2022 року                                                                      місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого - Коцюрби О.П. 
суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від                       29 серпня 2022 року про повернення позовної заяви  у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в. м. Києві про відшкодування матеріальної шкоди, - 
 
В С Т А Н О В И В:
 
В Шевченківський районний суд міста Києва звернувся  ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві (далі - ГУ ДКСУ, відповідач), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в. м. Києві про відшкодування матеріальної шкоди.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня                2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві про відшкодування матеріальної шкоди, повернуто особі, яка її подала.
Роз`яснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року скасувати і направити справу до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що судом першої інстанції неправильно вказано на такий недолік позовної заяви, як відсутність підпису позивача, оскільки позовна заява подана в електронній формі та відповідно підписана електронним цифровим підписом. 
Наданим процесуальним законом правом подати відзив на апеляційну скаргу, учасники справи не скористалися.
За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції  в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1   підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановлюючи ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , Шевченківський районний суд міста Києва своє рішення обґрунтовував тим, що позовна заява не підписана позивачем. а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 4                          ст. 185 ЦПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Частина 1 ст. 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст. 14 ЦПК України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система; єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції; особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі.
За положеннями ч.ч. 6, 7 ст. 43 ЦПК України, процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у                        ст.ст. 175, 177 ЦПК України.
Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ч. 2 ст. 175 ЦПК України).
Як вбачається з положень ч. І ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Наказом Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України) від 22 грудня 2018 року № 628 запроваджено тестову експлуатацію підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України, під час якої місцеві та апеляційні суди у ході тестового режиму експлуатації підсистеми зобов`язано дотримуватись вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від                          26 листопада 2010 року № 30 у відповідній редакції (далі - Положення).
За визначеннями, наведеними у підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення, електронний документ (далі - ЕД) - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП) - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).
Для проекту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документу. З моменту переведення документу у стан «Оригінал» такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства (пункт 5 розділу ХІ Положення). Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі ЕД та ЕКПД (електронна копія паперового документу). Суди та ОСП приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки (пункт 6 розділу ХІ Положення).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає обов`язкове використання власного електронного підпису.
Отже, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи. 
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , 18 серпня                    2022 року направив на електронну адресу Шевченківського районного суду міста Києва позовну заяву в електронному вигляді. 
Позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, третя особа: Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві про відшкодування матеріальної шкоди підписана електронним цифровим підписом позивача, що підтверджується  протоколом створення та перевірки кваліфікованого удосконаленого електронного підпису.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про те, що позов ОСОБА_1 не містить його підпису.
Крім цього, апеляційний суд звертає увагу, що наказом ДСА від 01 червня 2020 року № 247 «Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет», запроваджено з 01 червня                     2020 року в дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (далі - Підсистеми) у всіх місцевих та апеляційних судах України, (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду (далі - пілотні суди).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від                              08 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).
Крім того, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які                                    дозволяли б реалізувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.
Разом з цим, як відзначив Європейський Суд з прав людини у рішенні «МПП «Голуб» проти України» від 18 жовтня 2005 року право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
У справі «Белле проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Загалом, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці критично оцінює надмірну формалізованість вимог національного законодавства різних держав-учасниць, що перешкоджають доступу до суду.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Так як оскаржувана ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня 2022 року постановлена з порушенням норм процесуального закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, яким є Шевченківський районний суд міста Києва.
Керуючись ст.ст. 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 серпня                    2022 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів..

Головуючий:                                                                        О.П. Коцюрба

Судді:                                                                                    І.М. Білич

                                                                                              Т.А. Слюсар