ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
24 листопада 2022 року 
м. Харків
справа № 613/465/21
провадження № 22-ц/818/1149/22
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів колегії - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.
за участю секретаря – Гармаш К.В.
учасники справи:
позивач : ОСОБА_1 ,
відповідач: Богодухівська міська рада Харківської області,
третя особа: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, третя особа – ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права власності та речових прав на земельну ділянку, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2021 року, постановлене суддею Сеник О.С., 
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Тризна Є.М., звернулась до суду із вищевказаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень просила визнати незаконним та скасувати рішення Богодухівської міської ради Харківської області від 23 березня 2018 року № 867-VІІ «Про передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 »; скасувати державну реєстрацію права власності та речові права на земельну ділянку, кадастровий номер 6320810102:00:001:0216, площею 0,148 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 від 17.04.2018; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1816,00 грн. та витрати на правову допомогу.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що 19.10.2016 ОСОБА_1 звернулася до Богодухівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,20 га, яка розташована по АДРЕСА_1 . Зазначена заява була проігнорована та 03.03.2017 було надано дозвіл за № 425-VII на аналогічну заяву громадянину ОСОБА_2 . 
Вказала, що 14 травня 2018 року рішенням Богодухівського районного суду Харківської області по справі № 613/926/17 задоволено позов ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, визнано протиправним та скасовано рішення Богодухівської міської ради Харківської області №425-VII від 03 березня 2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 ». Визнано протиправною бездіяльність Богодухівської міської ради Харківської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 19 жовтня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,20 га, розташованої між домоволодіннями АДРЕСА_1 , та зобов`язано Богодухівську міську раду розглянути вищезазначену заяву на наступному планерному засіданні сесії, з урахуванням правої оцінки та висновків суду. Вказане рішення суду набрало законної сили 19.06.2018. 
Проте, незважаючи на вказане рішення суду, Богодухівська міська рада 22.11.2018 рішенням № 1139, розглянувши вищевказану заяву ОСОБА_2 , відмовила позивачу у зв`язку з тим, що на вищезазначену земельну ділянку виготовлена землевпорядна документація та зареєстровано право власності за іншою особою. 
17.02.2021 через запит до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру позивач дізналася, що 17.04.2018 державним реєстратором сектору державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації було прийнято рішення про державну реєстрацію № 25867001. На підставі прийнятого рішення відповідачем внесено відомості до Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером: 6320810102:00:001:0216, площею 0,148 га, за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з вказаним ОСОБА_3 вважає, що порушені її права на отримання земельної ділянки, а тому вказаний спір має бути вирішений у судовому порядку. 
Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 – відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_2 в незаконний спосіб отримав право власності на спірну земельну ділянку, незаконними були і дії Богодухівської міської ради по затвердженню рішення від 23.03.2018 року № 867-УІІ «Про передачу у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд», розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до частин першої та другої статті 78 ЗК України право власності на землю – це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам – для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Богодухівської міської ради Харківської області від 03.03.2017 № 425-VІІ надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею орієнтовно 0,148 га, за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади. Зобов`язано ОСОБА_2 замовити проект землеустрою землевпорядній організації, яка має відповідну ліцензію, та подати його на затвердження сесії міської ради в термін не пізніше, ніж 1 рік з дня прийняття цього рішення (а.с.5).
23.03.2018 Богодухівською міською радою прийнято рішення № 867-VІІ «Про передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 », яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6320810102:00:001:0216, площею 0,148 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.56).
17.04.2018 сектором державної реєстрації Богодухівської районної державної адміністрації за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6320810102:00:001:0216, площею 0,148 га, цільове призначення – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування – АДРЕСА_1 (а.с.10).
Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 14.05.2018 по справі № 613/926/17 задоволено в повному обсязі адміністративний позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано рішення Богодухівської міської ради Харківської області № 425-VII від 03 березня 2017 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 ».
Визнано протиправною бездіяльність Богодухівської міської ради Харківської області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 19 жовтня 2016 року, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,20 га, розташованої між домоволодіннями АДРЕСА_1 .
Зобов`язано Богодухівську міську раду Харківської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 19 жовтня 2016 року, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,20 га, розташованої між домоволодіннями АДРЕСА_1 , на наступному планерному засіданні сесії, з урахуванням правової оцінки та висновків суду.
Зазначене рішення суду набрало законної сили 19.06.2018.
Виходячи зі змісту цього рішення, підставою для визнання протиправним та скасування рішення Богодухівської міської ради від 03.03.2017 № 425-VII слугувало те, що оскаржуване рішення було прийняте відповідачем з порушенням вимог земельного законодавства та не в межах повноважень, наданих відповідачу, оскільки Земельним кодексом України не передбачено право відповідача позачергово надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_2 , не розглянувши при цьому заяву ОСОБА_1 , яка раніше звернулася про надання дозволу на розробку проекту землеустрою спірної земельної ділянки, шляхом складання мотивованого рішення (висновку) про відмову щодо відведення земельної ділянки або шляхом надання такого дозволу.
При цьому, судом в рамках розгляду справи № 613/926/17 встановлено, що заява ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою була подана до Богодухівської міської ради 19.10.2016.
Рішенням Богодухівської міської ради від 22.11.2018 № 1139-VІІ, прийнятим на виконання рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 14.05.2018 по справі № 613/926/17, відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,20 га, у зв`язку з тим, що на вищевказану земельну ділянку виготовлена землевпорядна документація та зареєстровано право власності за іншою особою (а.с.4).
Вказане рішення позивачкою не оскаржене.
Частиною 6 ст. 118 ЗК України  визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, при цьому відповідний орган у випадку прийняття рішення про відмову в надані такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови.
Відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Судом встановлено, що 19.10.2016 ОСОБА_1 звернулася до Богодухівської міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,20 га, яка розташована по АДРЕСА_1 . Та тільки Рішенням Богодухівської міської ради від 22.11.2018 № 1139-VІІ, прийнятим на виконання рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 14.05.2018 по справі № 613/926/17, відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки щодо відведення у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , орієнтовною площею 0,20 га, у зв`язку з тим, що на вищевказану земельну ділянку виготовлена землевпорядна документація та зареєстровано право власності за іншою особою.
15.02.2017 ОСОБА_2 звернувся до Богодухівського міського голови із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га, розташованої в АДРЕСА_1 . У цій заяві ОСОБА_2 зазначив, що ним до цього часу не використано право на безоплатну приватизацію земельної ділянки по цьому виду використання, також ним не подавались та не знаходяться на розгляді заяви на безоплатну приватизацію інших земельних ділянок по тому виду використання, що вказані у заяві.
Рішенням Богодухівської міської ради Харківської області від 03.03.2017 № 425-VІІ надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею орієнтовно 0,148 га, за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади. Зобов`язано ОСОБА_2 замовити проект землеустрою землевпорядній організації, яка має відповідну ліцензію, та подати його на затвердження сесії міської ради в термін не пізніше, ніж 1 рік з дня прийняття цього рішення (а.с.5).
27.02.2018 ОСОБА_2 було подано до Богодухівської міської ради заяву, в якій він просив затвердити проект відведення земельної ділянки з кадастровим номером 6320810102:001:001:0216 площею 0,148 га, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , із земель комунальної власності територіальної громади та безоплатно передати земельну ділянку у власність для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Разом із заявою було додано, зокрема, документацію із землеустрою та витяг із Державного земельного кадастру на земельну ділянку (а.с.136).
Рішенням Богодухівської міської ради від 23.03.2018 № 867-VІІ затверджено поданий ОСОБА_2 проект землеустрою та передано йому безоплатно у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6320810102:00:001:0216, площею 0,148 га, розташовану за адресою : АДРЕСА_1 .
Вказане вище рішення, відповідно до п.14 ч.6 ст.55, ч.11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» було оприлюднене у день його прийняття – 23.03.2018, про що свідчать надані відповідачем копії витягів з офіційного веб-сайту Богодухівської міської ради (а.с.138-142).
Частиною тринадцятою статті 123 ЗК України визначено, що підставою відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Частиною 5 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" (ч.11 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Відповідно до ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Відповідно до положень ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 186-1 ЗК України  розробник проекту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
Відповідно до ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про землеустрій»  визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються лише у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.
У дозволі на виготовлення проекту землеустрою визначається лише приблизна площа земельної ділянки та орієнтовне місцезнаходження (наприклад, земельний масив, у межах якого вона буде знаходитись).
Конкретизується ж земельна ділянка у проекті землеустрою. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки включає інформацію щодо меж земельної ділянки та інформацію, важливу для визначення можливості використання земельної ділянки у той чи інший спосіб, зокрема перелік обмежень у використанні земельних ділянок (меж охоронних зон (наприклад, біля ліній електропередач), зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель); матеріали погодження проекту землеустрою тощо (стаття 50 ЗУ «Про землеустрій»).
Отже, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу в подальшому точно визначити предмет оренди. Отже, цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому.
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 вересня 2020 року під час розгляду справи № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28 цс 20).
Крім того, у постанові від 17 жовтня 2018 року під час розгляду справи № 380/624/16-ц (провадження № 14-301цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року під час розгляду справи № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28 цс 20) не вбачала підстав для відступу від цього висновку.
Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.
У постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28 цс 20) Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи.
Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод.
Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (ст. 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.
Такі висновки відповідають змісту постанови Верховного Суду від 25.07.2022 року справа № 740/2621/20.
Недобросовісності у діях саме ОСОБА_2 в ході процедури отримання ним права власності на спірну земельну ділянку судом не встановлено.
Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції, на момент прийняття Богодухівською міською радою оскаржуваного рішення від 23.03.2018 № 867-VІІ про затвердження поданого ОСОБА_2 проекту землеустрою та безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки з кадастровим номером 6320810102:00:001:0216, Богодухівським районним судом ще не було прийняте рішення по справі № 613/926/17 від 14.05.2018, а тому посилання позивачки на те, що наданий ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою був скасований в судовому порядку, не є підставою вважати оскаржуване рішення від 23.03.2018 незаконним. Доказів того, що в рамках вказаного судового провадження було вжито заходів забезпечення позову, які б перешкоджали Богодухівській міській раді прийняти оскаржуване рішення, позивачем не надано, з рішення суду у справі № 613/926/17 таких відомостей не містить.
Крім того, позивачка не скористалася правом замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу та не подала проект на затвердження, тобто, не здійснила передбачених ЗК України дій для отримання земельної ділянки у власність.
Отже, ані після спливу встановленого ст. 118 ЗК України місячного строку на прийняття рішення за заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, ані протягом строку розгляду судом справи № 613/926/17, позивачка не здійснила передбачених ЗК України дій для отримання земельної ділянки у власність.
Ненадання відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або вмотивованої відмови у його наданні у встановлений строк не перешкоджає розробленню проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оскільки особа має право замовити розроблення такого проекту самостійно. Таким чином, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням, без якого не може бути реалізоване право на отримання земельної ділянки у власність.
У разі протиправної бездіяльності відповідного органу у вигляді ненадання дозволу у належній формі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у встановлений строк, відповідно до абзацу третього частини сьомої статті 118 ЗК України особа має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Близький за змістом висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2019 року у справі № 420/5288/18.
Між тим, позивач таким правом не скористалася. 
Позивачка не довела незаконності набуття ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку та сама не має права власності чи користування цією земельною ділянкою, отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову.
Отже, вирішуючи спір в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Аргументи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішення та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.
Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 17 вересня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук

Судді –                                                                        О.Ю. Тичкова

                                                                               О.В. Маміна

Повний текст судового рішення виготовлено 28 листопада 2022 року.