УХВАЛА

20 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа №200/2437/21-а
адміністративне провадження № К/990/27354/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, у якому просив скасувати пункт 9 наказу від 16 жовтня 2020 року № 587 "Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень" в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; поновити на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу; допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на посаді та виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021року позов задоволено частково. 
Скасовано пункт 9 наказу від 16.10.2020 № 587 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23.10.2020 року № 777 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.   
Поновлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 24.10.2020 року.
В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. 
Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задоволено.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року (з урахуванням ухвали від 25 серпня 2022 року) рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021року у справі №200/2437/21 - скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції про скасування пункту 9 наказу від 16.10.2020р. №587 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції про скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23.10.2020 року №777 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, поновлення ОСОБА_1 на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 24.10.2020 року.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції про скасування пункту 9 наказу від 16.10.2020р. № 587 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, про скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 23.10.2020 року №777 о/с "По особовому складу" в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, поновлення на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора взводу № 1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 24.10.2020 року - відмовлено.
Абзац 5 резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року виключено.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021року залишено без змін.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2022 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.
07 жовтня 2022 року касаційна скарга позивача повторно надійшла до Верховного Суду.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.
Частиною 1  статті 55 Конституції України  встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 129 Конституції України  однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує  стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до частини 1  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини 3  статті 3 КАС України  провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Водночас пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову у даній справі є скасування пункту  наказу в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; скасування наказу щодо звільнення позивача; поновлення на службі в органах Національної поліції України; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
За змістом пункту 1 частини шостої    статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України  для цілей цього    Кодексу    справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні    Закону України "Про запобігання корупції"    займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Згідно статті 50 (Примітка) Закону України "Про запобігання корупції" (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин) під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються Президент України, Прем`єр-міністр України, член Кабінету Міністрів України, перший заступник або заступник міністра, член Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Голова Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Голова Фонду державного майна України, його перший заступник або заступник, член Центральної виборчої комісії, член, інспектор Вищої ради правосуддя, член, інспектор Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, народний депутат України, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Директор Національного антикорупційного бюро України, Генеральний прокурор, його перший заступник та заступник, Голова Національного банку України, його перший заступник та заступник, член Ради Національного банку України, Секретар Ради національної безпеки і оборони України, його перший заступник та заступник, Постійний Представник Президента України в Автономній Республіці Крим, його перший заступник та заступник, радник або помічник Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, особи, посади яких належать до посад державної служби категорії "А" або "Б", та особи, посади яких частиною першою статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" віднесені до першої - третьої категорій, а також судді, прокурори і слідчі, керівники, заступники керівників державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України, їх апаратів та самостійних структурних підрозділів, керівники, заступники керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію однієї або кількох областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва або Севастополя, керівників державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, юрисдикція яких поширюється на територію одного або кількох районів, міста республіканського в Автономній Республіці Крим або обласного значення, району в місті, міста районного значення, військові посадові особи вищого офіцерського складу.
Звання позивача, а також посада публічної служби, яку обіймав позивач, та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір  (інспектор взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України),  не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до  статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин).
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судове рішення, яке ухвалено у справі за позовом ОСОБА_1 , як справи незначної складності, не підлягає касаційному оскарженню.
У своїй касаційній скарзі скаржник не наводить виключних обставин, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, які б надавали можливість оскарження в касаційному порядку судових рішень, ухвалених в зазначеній у справі, як справі незначної складності.
Доводи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, переоцінки доказів, із посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.
Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 30 липня 2020 року у справі    №802/1767/17 без наведення виключних обставин, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, не є підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Згідно пункту 1 частини 1  статті  333 КАС України  суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями  3,  248,  328,  333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                          В. Е. Мацедонська

Судді                                                                                                                                                                    О. В. Кашпур

                                                                                                                                                                                                          Н. В. Шевцова