П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/8134/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Віятик Н.В. 
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
14 листопада 2022 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи, Міністерства внутрішніх справ України, Мурованокуриловецької селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної іпотечної установи, Міністерства внутрішніх справ України, Мурованокуриловецької селищної ради, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Державної іпотечної установи, Міністерства внутрішніх справ України, Мурованокуриловецької селищної ради та зобов`язати Державну іпотечну службу передати, а Міністерство нутрішніх справ України прийняти в управління квартиру АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо передачі квартири АДРЕСА_1 з державної у комунальну власність територіальної громади смт. Муровані Курилівці Вінницької області, а Мурованокуроливецьку селищну раду  відповідно прийнти у комунальну власність територіальної громади смт. Муровані Курилівці Вінницької області квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 в задоволенні адміністративного позову відомлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2021 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач, будучи військовослужбовцем, який служив у Збройних Силах України, 29.12.2009 отримав ордер №114 на жиле приміщення жилою площею 26,7 кв. м., яка складається з двох кімнат у ізольованій службовій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
Право власності на відповідну квартиру зареєстроване 13.12.2009 за Державною іпотечною установою (далі - ДІУ).
Згідно акту прийому-передачі від 23.12.2009 ДІУ передало, а МВС України прийняло 10 квартир, в тому числі спірну квартиру АДРЕСА_3 , для забезпечення житлом громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов.
Згідно акту прийому-передачі від 30.12.2009 МВС України передало, а Головне Управління внутрішніх військ МВС України прийняло три квартири (№18, №26 та №28) для забезпечення житлом громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов.
Відповідно до акту приймання-передачі квартир, придбаних ДІУ від 04.05.2012, квартири, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , які придбані ДІУ, закріплені нею на праві господарського відання та перебувають на її балансі (державна власність), безоплатно передано в управління МВС України в кількості 7 шт., за винятком квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 .
До відповідного акту від 04.05.2012 ДІУ було додано свідоцтва про право власності на нерухоме майно (в тому числі квартиру АДРЕСА_3 ), витяги про реєстрацію права власності не нерухоме майно (в тому числі квартиру АДРЕСА_3 ), технічні паспорти на квартири (в тому числі квартиру АДРЕСА_3 ), витяги з бухгалтерського балансового рахунку ДІУ, на якому обліковуються квартири (в тому числі квартира АДРЕСА_3 ).
Крім того, як слідує із Витягу з протоколу №6 засідання центральної житлово-побутової комісії Головного управління внутрішніх військ МВС України, Комісією ухвалено затвердити рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 стосовно виключення з розряду службового житла квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що відпала потреба у використанні її як службового житла. Також, Комісія прийняла рішення надати зазначену квартиру АДРЕСА_3 в постійне користування майору ОСОБА_1 (п. 2.8 протоколу).
Окрім того, рішенням №51 від 18.06.2018 Мурованокуриловецька селищна рада вирішила виключити житлові квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_1 з числа службових в зв`язку з відпаданням потреби в такому використанні.
Разом із тим, як зазначає представник позивача в позовній заяві, дії МВС України щодо виключення квартири АДРЕСА_3 із числа службових суперечили ст. 118 ЖК УРСР, у зв`язку з чим відмова МВС України в прийняті квартири АДРЕСА_3 у 2012 році була протиправною.
Крім того, представник позивача вказала, що протягом 9 років відповідачами не вчинено жодних дій щодо передачі спірної квартири АДРЕСА_3 в управління МВС України, яке, в свою чергу зобов`язане вчинити дії щодо її передачі в комунальну власність з метою подальшої її приватизації позивачем.
Наведені вище обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав стверджувати про допущену з боку відповідачів бездіяльність.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновками суду першої інстанції враховуючи наступні обставини.
Відповідно до ст. 31 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири (ст. 118 ЖК УРСР).
Розпорядженням КМ України №1640-р від 23.12.2009 "Питання надання громадянам квартир, що придбані Державною іпотечною установою, у смт. Мурованих Курилівцях", вирішено Затвердити погоджений Координаційною радою з питань розподілу квартир, що придбані Державною іпотечною установою, при Кабінеті Міністрів України поіменний список громадян, яким надаються придбані у АДРЕСА_4 ) (далі - список), що додається до оригіналу.
Як слідує із наявного в матеріалах справи погодженого Координаційною радою з питань розподілу квартир, що придбані Державною іпотечною установою, при Кабінеті Міністрів України поіменний списку громадян, яким надаються придбані у смт Мурованих Курилівцях Вінницької області квартири, серед нього наявна і позивач.
Пунктами 2-4 розпорядження КМ України №1640-р від 23.12.2009 визначено:
Державній іпотечній установі передати Міністерству внутрішніх справ, Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службі безпеки, Державній прикордонній службі, Генеральній прокуратурі України та Мурованокуриловецькій селищній раді квартири для надання зазначеним у списку громадянам (п.2);
Виконавчому комітетові Мурованокуриловецької селищної ради забезпечити в установленому законодавством порядку видачу зазначеним у списку громадянам ордерів на жилі приміщення (п. 3);
Міністерству внутрішніх справ, Міністерству з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службі безпеки, Державній прикордонній службі, Генеральній прокуратурі України та Мурованокуриловецькій селищній раді забезпечити неухильне дотримання встановленого Кабінетом Міністрів України порядку розподілу квартир, що придбані Державною іпотечною установою (п. 4).
На виконання статті 30 Закону України "Про Державний бюджет на 2011 рік" Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 27.07.2011 року №855 "Деякі питання передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою", якою було затверджено Порядок безоплатної передачі квартир, що придбані Державною іпотечною установою (далі - Порядок №855).
Відповідно до п. 1 Порядку №855 ( тут і далі по тексту в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), цей Порядок визначає механізм безоплатної передачі квартир, що придбані Державною іпотечною установою відповідно до актів Кабінету Міністрів України, закріплені за нею на праві повного господарського відання та перебувають на її балансі (далі - квартири), визначеним у таких актах органам.
Згідно із п. 2 Порядку №855, квартири передаються безоплатно відповідно до актів Кабінету Міністрів України:
1) в управління відповідного органу (Міноборони, МВС, МНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, ДПтС, Управління державної охорони, Генеральної прокуратури України);
2) з державної власності у комунальну власність територіальних громад.
Відповідно до п. 3 Порядку №855, з метою організації передачі квартир утворюються:
Міжвідомча рада з координації здійснення заходів щодо безоплатної передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою (далі - Міжвідомча рада), яка забезпечує координацію дій органів з передачі квартир відповідно до підпункту 1 пункту 2 цього Порядку, проводить аналіз стану справ та причин виникнення проблем у відповідній сфері і подає Кабінетові Міністрів України розроблені за результатами своєї роботи пропозиції та рекомендації;
2) регіональні ради з координації здійснення заходів щодо безоплатної передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою (далі - регіональні ради), які розглядають питання передачі квартир відповідно до підпункту 2 пункту 2 цього Порядку.
Пунктом 4 Порядку №855 визначено, що Державна іпотечна установа для розгляду питання безоплатної передачі квартир подає Міжвідомчій або регіональній раді:
- витяг з бухгалтерського балансового рахунка Державної іпотечної установи, на якому   обліковуються   квартири, із зазначенням їх вартості на останню звітну дату;
- завірені в установленому порядку копії свідоцтв про право власності на квартири або договорів їх купівлі-продажу;
- оригінали технічних паспортів на квартири.
Згідно із п. 5 Порядку №855, безоплатна передача квартир здійснюється відповідною комісією, що утворюється:
- органом, уповноваженим управляти державним майном, якому передаються квартири;
- виконавчим органом сільської, селищної, міської ради - у разі передачі квартир з державної власності у комунальну власність відповідних територіальних громад.
До складу комісії з питань безоплатної передачі квартир входять представники Міжвідомчої або регіональної ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, а також не менш як три представники органу, якому передаються квартири.
Головою зазначеної комісії є керівник органу,   якому передаються квартири.
Безоплатна передача квартир оформляється актом приймання-передачі, складеним на підставі актів Кабінету Міністрів України щодо надання громадянам квартир.
Акт приймання-передачі квартир складається у п`яти примірниках за формою, встановленою Мінрегіоном, підписується головою та членами комісії з питань безоплатної передачі квартир та затверджується органом, який утворив таку комісію.
Державна іпотечна установа та органи, яким   передані квартири, відображають в установленому порядку факт здійснення операції з передачі квартир у бухгалтерському обліку (п. 8 Порядку №855).
Акт приймання-передачі квартир ураховується під час прийняття в установленому порядку рішення про видачу свідоцтва про право власності на нерухоме майно (п. 9 Порядку №855).
Як слідує із акту прийому-передачі від 23.12.2009 ДІУ передало, а МВС України прийняло 10 квартир, в тому числі, спірну квартиру АДРЕСА_3 , для забезпечення житлом громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, без зняття з бухгалтерському обліку Установи та без зміни органу господарського відання.
Згідно акту прийому-передачі від 30.12.2009 МВС України передало, а Головне Управління внутрішніх військ МВС України прийняло три квартири (№18, АДРЕСА_3 та №28) для забезпечення житлом громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов.
На виконання вимог Порядку №855, 04.05.2012 Комісією було складено Акт про те, що квартири, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , які придбані ДІУ, закріплені нею на праві господарського відання та перебувають на її балансі (державна власність) безоплатно передано в управління МВС України в кількості 7 шт., за винятком квартир АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 . До відповідного акту від 04.05.2012 ДІУ було додано свідоцтва про право власності на нерухоме майно (в тому числі квартиру АДРЕСА_3 ), витяги про реєстрацію права власності не нерухоме майно (в тому числі квартиру АДРЕСА_3 ), технічні паспорти на квартири (в тому числі квартиру АДРЕСА_3 ), витяги з бухгалтерського балансового рахунку ДІУ, на якому обліковуються квартири (в тому числі квартиру АДРЕСА_3 ).
Крім того, як слідує із Витягу з протоколу №6 засідання центральної житлово-побутової комісії Головного управління внутрішніх військ МВС України від 16.08.2012, Комісією ухвалено затвердити рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 стосовно виключення з розряду службового житла квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що відпала потреба у використанні її як службового житла. Також, Комісія прийняла рішення надати зазначену квартиру АДРЕСА_3 в постійне користування майору ОСОБА_1 (п. 2.8 протоколу).
Таким чином, на виконання вимог чинного на той момент законодавства, ДІУ вчинила дії щодо передачі спірної квартири АДРЕСА_3 в управління МВС України.
Втім, МВС України відмовилось приймати квартиру АДРЕСА_3 з огляду на те, що відповідна квартира була виключена з розряду службового житла та надана в постійне користування позивачу – майору ОСОБА_1 .
Слід наголосити на тому, що ані протокольне рішення засідання центральної житлово-побутової комісії Головного управління внутрішніх військ МВС України, яким було вирішено виключити спірну квартиру з розряду службових (за клопотанням в/ч НОМЕР_1 ), ані відмова МВС України в прийнятті спірної квартири АДРЕСА_3 в управління згідно акту приймання-передачі від 04.05.2012, не є предметом оскарження в межах даної справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо протиправної бездіяльності відповідачів та зазначає, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.  
В даному ж випадку, ДІУ вчинило дії щодо передачі спірної квартири в управління до МВС України, яке, в свою чергу, відмовило у її прийняті, оскільки виключило відповідну квартиру із розряду службових та передало в постійне користування позивачу.
Тобто, в даному випадку ДІУ вчинено дії щодо передачі квартири, а МВС України вчинено дії щодо відмови у її прийняті. 
Крім того, центральною житлово-побутовою комісією Головного управління внутрішніх військ МВС України вчинено дії щодо виключення з розряду службового житла квартири АДРЕСА_1 .
Разом із тим, жодне із рішень щодо відмови у прийнятті чи/або виключення спірної квартири з розряду службового житла позивачем в межах даного позову не оскаржується.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав стверджувати про допущену з боку відповідачі бездіяльність.
Стосовно посилання апелянта на те, що судом першої інстанції не поставлено на обговорення питання заміни відповідача МВС України його правонаступником ГУ Нацгвардії України та щодо клопотання апелянта щодо проведення в порядку ст.52 КАС України заміни відповідача Міністерства внутрішніх справ України на правонаступника Головне управління Національної гвардії України, то колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки допустити заміну належної сторони або залучити до участі співвідповідача у справі може виключно суд першої інстанції за умови згоди позивача та незмінності підсудності адміністративної справи, а можливості заміни неналежної сторони судом апеляційної інстанції КАС України не передбачено.
При цьому, у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до   ст. 325 КАС України   та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5   ст. 328 КАС України. 
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.