ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/206/21                                                                          Суддя (судді) першої інстанції: Головань О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року                                                                                  м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів: Ганечко О.М., Василенка Я.М.,
                                                             
розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, викладених у повідомлення (рішенні) № 9424-30556/Б-02/8-2600/20 від 24.12.2020, щодо відмови скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині здійснення перерахунку пенсії в розмірі 60% (замість 80%) від суми місячної (чинної) заробітної плати, і застосування при здійсненні перерахунку пенсії обмеження максимальним розміром;
-  скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 29424-30556/Б-02/8-2600/20 від 24.12.2020 в частині здійснення перерахунку пенсії в розмірі 60% (замість 80%) від суми місячної (чинної) заробітної плати, і застосування при здійсненні перерахунку пенсії обмеження максимальним розміром;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунку пенсії відповідно до ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII в первинній редакції у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати прокурорським працівникам, у розмірі 80% місячної (чинної) заробітної плати з посади прокурора відділу прокуратури м. Києва з урахуванням фактично отриманих виплат і умов праці, що існували на день збільшення, відповідно до довідки Київської міської прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 09.10.2020 № 21/445 без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.10.2020, та здійснити виплату перерахованої пенсії в порядку і строки, визначені законодавством. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Київської міської прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 09.10.2020 № 21/445, з розрахунку 60% грошового забезпечення. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити з 15.10.2020 перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки Київської міської прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 09.10.2020 № 21/445.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру пенсії.
Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що він має право на перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимального розміру, а висновки суду першої інстанції в цій частині вимог є безпідставними та позбавляють її можливості ефективного захисту своїх прав та інтересів. 
Розгляд справи проведено у порядку письмового провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п.13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Отже, оскільки позивач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині незадоволених позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ОСОБА_2 з 15.03.2013 є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), у розмірі 80 відсотків від суми місячної заробітної плати.
У зв`язку з набранням чинності 06.09.2017 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" ОСОБА_1 отримала довідку Київської міської прокуратури від 09.10.2020 № 21/445 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій за посадою прокурор відділу, з якої було сплачено страховий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який становить 61798,80 грн.
09.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва з заявою про перерахунок пенсії на підставі вказаної довідки.
Листом від 16.11.2020 № 2600-0202-8/162884 ОСОБА_1 повідомлено про проведення перерахунку пенсії на підставі вказаної довідки, проте, обчислення проводиться із заробітної плати, яка не перевищує максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, визначеного відповідно до закону; з обмеженням 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати згідно зі ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", в розмірі десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. 
Листом від 24.11.2020 № 26658-27623/Б-02/8-2600/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України м. Києва повідомлено про підстави застосування обмеження розміру пенсії максимальним розміром. 
Листом від 24.12.2020 № 29424-30556/Б-02/8-2600/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України м. Києва повідомлено про проведення перерахунку на підставі довідки Київської міської прокуратури про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій від 09.10.2020 № 21/445, із застосуванням максимального обмеження, передбаченого ст. 86 Закону України "Про прокуратуру".
Позивач, не погоджуючись з висновками Головного управління Пенсійного фонду України м. Києва, звернувся з даним позовом до адміністративного суду.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні частини позовних вимог щодо виплати пенсії без обмеження максимального розміру, суд першої інстанції виходив з того, що до позивачки як до особи, якій пенсія призначена після набрання чинності Законом № 3668-VI, застосовуються передбачені ним обмеження.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України від 08.07.2011 № 3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон №3668-VI).
За положеннями статті 2 Закону №3668-VI, який набрав чинності 1 жовтня 2011 року (в редакції, чинній на час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.10.2020), максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про прокуратуру" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
За приписами абзацу першого пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. З часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону №3668-VI).
Законом України від 02 березня 2015 року № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, частину п`ятнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-XII замінено чотирма частинами, зокрема частиною вісімнадцятою такого змісту: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".
У той же час, 15 грудня 2015 року Закон № 1789-XII відповідно до розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Закону № 1697-VII втратив чинність (крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1). Отже, частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-XII, яка застосовувалась субсидіарно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI та врегульовувала питання виплати пенсій без обмежень, втратила чинність з набранням чинності Закону № 1697-VII, а тому до спірних правовідносин такі норми не застосовуються.
Абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Отже, у зв`язку з прийняттям Закону № 1697-VII розмір пенсії прокурорів знову обмежено максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає, що на момент проведення перерахунку пенсії позивачу положеннями законодавства встановлено обмеження розміру виплачуваної пенсії, які мають імперативний характер, неконституційними не визнавались, є чинними та обов`язковими до виконання органами Пенсійного фонду України.
Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню частково, про що вірно вказано судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга позивача не містить.
Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           О. М. Ганечко 

                                                                                                    Я. М. Василенко