ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7838/22 Справа № 235/7054/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Клікунова А.С. Суддя у 2-й інстанції - Биліна  Т. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
Головуючого – Биліна Т.І., 
суддів: Зайцевої С.А., Максюти Ж.І.,
за участю секретаря – Заворотного К.Я., 
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою
                       представника ОСОБА_1 - 
                       адвоката Маркуся Михайла Івановича,
на ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2022 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого Будьоннівським районним судом м. Донецька у справі №254/8019/13-к, 
                                       ВСТАНОВИЛА: 
       У вересні 2021 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого Будьоннівським районним судом м. Донецька у справі №254/8019/13-к про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди спричиненої здоров`ю та відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 481 203,66 грн., який знаходиться на примусовому виконанні Краматорського міського відділу ДВС Східного МРУ МЮ (м. Харків).
Заява мотивована тим, що Будьоннівським районним судом м. Донецька розглядалась кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 та постановлено вирок від 10 червня 2014 року, яким з ОСОБА_3 , крім іншого, за цивільним позовом на користь ОСОБА_4 , стягнуто у відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 901,48 грн. та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.; на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 603,33 грн. та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.; на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 603,33 грн. та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. 
Виконавчий лист під №254/8019/13-к про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , який виданий Будьоннівським районним судом м. Донецька, що перебуває на виконанні в ДВС, має номер тотожний з номером кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 , та дату прийняття судового рішення, однак заявник не є учасником вказаного кримінального провадження, як і не є стороною цивільного позову.
Взагалі в суді не розглядалися справи, де б з нього на користь ОСОБА_2 стягувались грошові кошти, як наслідок заявник вважає видачу виконавчого листа помилковим, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню /а.с. 1-4/.
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2022 року в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 відмовлено /а.с. 36,37/.
Не погодившись із таким рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Маркусь М.І. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою задовольнити заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі, посилаючись на те, що судом не досліджені обставини справи, внаслідок чого порушено норми як матеріального, так і процесуального права /а.с.39-42/.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та її задоволення, скасування ухвали суду першої інстанції від 28 лютого 2022 року із задоволення вимог заяви ОСОБА_1 у повному обсязі наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що вироком Будьоннівського районного суду міста Донецька від 10 червня 2014 року, засуджено ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років, справа № 254/8019/13-к(1-кп/235/73/2014) (а.с. 5-9).
       10 червня 2014 року Будьоннівським районним судом міста Донецька видано виконавчий лист, за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів. В якому зазначено, що суд вирішив: стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди спричиненої здоров`ю у сумі 400 (чотириста тисяч) грн. 00 коп., відшкодування матеріальної та моральної шкоди у сумі 81203 (вісімдесят одна тисяча двісті три) гривень 66 коп. Виконавчий лист може бути пред`явлено до виконання до 23 червня 2017 року. Виконавчий лист видано 04 липня 2014 року (а.с. 10-11).
       Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 , уродженець с. Чорна Виноградівського району Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 12-13).
       Згідно листа Краматорського міського відділу державної виконавчої служби № 1713-35521/5832 від 25 січня 2021 року, відповідно до даних АСВП на виконанні перебуває виконавчий лист № 254/8019/13-к виданий 04 липня 2014 року Будьоннівським районним судом м. Донецька про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди, спричиненої здоров`ю та відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 481203,66 гривень. 
03 березня 2017 року відповідно до ст. 4, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 53526851, копії якої направлено сторонам. 03 березня 2017 року відповідно до ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника з метою забезпечення виконання рішення суду. Станом на 25 січня 2021 року в Краматорському міському відділі державної виконавчої служби Східного МРУЮ МЮ (м. Харків) відсутні дані щодо сплати боргу за виконавчим провадженням № 53526851. Відповідно до виконавчого листа № 254/8019/13-к виданого 04 липня 2014 року Будьоннівським районним судом м. Донецька, боржником є ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 14, 15, 16).
       Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 травня 2021 року, справа № 235/3590/21, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна відмовлено, так як оскарження дій державного виконавця повинно розглядатися в порядку адміністративного судочинства (1-в/235/85/21) (а.с. 31).
       Відмовляючи у задоволені заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Маркусь М.І. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з обов`язкового виконання судових рішень на всій території України з контролем за виконання цих судових рішень судом, посилаючись на норми ст.ст.124, 129, 129-1 Конституції та ст. 18 ЦПК України.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник заявника адвокат Маркусь М.І. підтримав доводи заяви, просив апеляційну скаргу задовольнити.
       Заявник ОСОБА_1 та стягувач ОСОБА_2 були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи за допомогою SMS повідомлення відправленого на їх номери телефонів.
       Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Здійснивши аналіз наведеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження і являє собою сукупність дій органів і осіб, визначених в Законі України «Про виконавче провадження», що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
З наведених положень Конституції України і законодавства про виконавче провадження випливає, що виконання рішення суду є апогеєм судового захисту порушених, невизнаних прав та інтересів особи, а виконавча діяльність, яка забезпечується державою, спрямована на дієве та ефективне виконання рішень судів.
Саме визначені законом завдання виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження обумовлюють таку засаду виконавчого провадження як обов`язковість виконання рішень (ст.2 Закону України «Про виконавче провадження»).
       Судом першої інстанції вірно встановлено, що станом на 25 січня 2021 року в Краматорському міському відділі державної виконавчої служби Східного МРУЮ МЮ (м. Харків) перебуває на виконанні виконавчий лист № 254/8019/13-к виданий 04 липня 2014 року Будьоннівським районним судом м. Донецька, де боржником є ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 . 
Згідно відомостей, що містяться у зазначеному виконавчому листі, він виданий 04 липня 2014 року Будьонівським районним судом м. Донецька по заяві ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, де резолютивна частина рішення викладена наступним чином:
       “Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди спричиненої здоров`ю у сумі 400 (чотириста тисяч) грн. 00 коп., відшкодування матеріальної та моральної шкоди у сумі 81203 (вісімдесят одна тисяча двісті три) гривень 66 коп.”
Рішення набрало законної сили 23 червня 2014 року. Виконавчий лист підписаний суддею Будьонівського районного суду м. Донецька Грачовим Р.Р.
Також судом першої інстанції встановлено, що за єдиним унікальним номером судових справ №254/8019/13-к в Єдиному державному реєстрі судових справ розміщений вирок Будьонівського районного суду м. Донецька, винесеного у складі головуючого судді Грачова Р.Р., суддів Заборського В.О. та Реброва С.О., щодо засудження  ОСОБА_3 , якого визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років, а також задоволені цивільні позови, якими стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування цивільного позову матеріальну шкоду в розмірі 901,48 грн. та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.; на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування цивільного позову матеріальну шкоду в розмірі 603,33 грн. та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн.; на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування цивільного позову матеріальну шкоду в розмірі 603,33 грн. та моральну шкоду в розмірі 40 000 грн. 
       Колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції даним обставинам не було надано належної правової оцінки, що й призвело до порушення норм як матеріального, так і процесуального права.
Згідно зі ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно ч.3 ст.431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.
Відповідно до ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника, зокрема, визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.
Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у вказаній нормі процесуального права.
       У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 провадження № 61-45337св18. 
       Отже, судом першої інстанції не було встановлено, що виконавчий лист, виданий Будьонівським районний судом м. Донецька 10 червня 2014 року під номером 254/8019/13-к, посвідчений гербовою печаткою суду та підписом судді Грачова Р.Р., де боржником зазначений ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи, яка за вказаним ЄУН була розглянута Будьонівським районним судом м. Донецька, в якій ОСОБА_1 участі не приймав, вказане свідчить про видачу судом виконавчого листа з грубою помилкою. 
       Дослідивши Єдиний державний реєстр судових рішень, колегія суддів встановила, що Будьонівським районним судом м. Донецька видано виконавчий лист, який не відповідає розглянутій справі за №254/8019/13-к, а заявник ОСОБА_1 не був учасником цієї справи та будь яких інших, розглянутих в період з 10 червня 2014 року(дата постановлення вироку) по 03.03.2017 року(дата відкриття виконавчого провадження), а тому не може бути стороною у виконавчому листі та виконавчому провадженні, відкритому за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
       Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права. 
       Колегія суддів, приймаючи доводи апелянта за належні та обґрунтовані, наголошує на тому, що відповідно до міжнародного та європейського права з прав людини поняття доступу до правосуддя зобов`язує держави гарантувати право кожної особи на звернення до суду (за певних обставин, до альтернативного органу вирішення спорів), з метою отримання юридичного захисту, у разі якщо права особи були порушені. Таким чином, це також право, яке допомагає особі домогтися реалізації своїх прав. 
       Доступ до правосуддя охоплює низку людських прав, а саме: право на справедливий суд згідно зі статтями 6 ЄКПЛ та 47 Хартії основних прав ЄС і право на ефективний засіб правового захисту згідно зі статтями 13 ЄКПЛ та 47 Хартії. 
       Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не вірно з`ясовані обставини заяви, взагалі не надано правової оцінки ані викладеним у заяві ОСОБА_1 обставинам, ані наданим письмовим доказам, з огляду на що колегією суддів встановлено наявність процесуальних підстав для визнання виконавчого листа виданого Будьонівським районний судом м. Донецька 10 червня 2014 року під номером справи 254/8019/13-к, де боржником зазначений ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню, та вважає, що суд першої інстанції при вирішенні зазначеного питання не виконав вимоги ст. 89, ст. 264 ЦПК України, тому ухвала суду повністю не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Внаслідок вказаного апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції — скасуванню, а виконавчий лист, виданий 04 липня 2014 року Будьонівським районним судом м. Донецька за №254/8019/13-к про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди спричиненої здоров`ю та відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 481 203,66 грн. - визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Маркуся Михайла Івановича — задовольнити.
Ухвалу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2022 року – скасувати.
Визнати виконавчий лист, виданий 04 липня 2014 року Будьонівським районним судом м. Донецька за №254/8019/13-к про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування шкоди спричиненої здоров`ю та відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 481 203,66 грн. - таким, що не підлягає виконанню.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                        Т.І. Биліна 

Судді:                                                                С.А. Зайцева                                                                

                                                                       Ж.І. Максюта