ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 листопада 2022 року           справа №360/7621/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Компанієць І.Д. ,  Гайдара А.В. , розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 р.  у справі  № 360/7621/21 (головуючий І інстанції Т.І. Чернявська)  за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                             ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – відповідач, ГУПФУ), в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 25 жовтня 2021 року № 122950001847, яким позивачу відмовлено у зарахуванні до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з 22 січня 1998 року по 31 березня 2002 року, з 01 квітня 2002 року по 07 квітня 2009 року та з 08 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року, та тим самим відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати позивачу до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди роботи з 22 січня 1998 року по 31 березня 2002 року, з 01 квітня 2002 року по 07 квітня 2009 року та з 08 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року у 1-му воєнізованому гірничорятувальному загоні Державної воєнізованої гірничорятувальної служби в вугільній промисловості України, та здійснити перерахунок пенсії, відповідно до норм Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з 21 серпня 2021 року, з урахуванням цього стажу, та виплатити різницю пенсії, яка утворилася з 21 серпня 2021 року.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022  року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періодів роботи у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні з 22 січня 1998 року по 31 березня 2002 року та з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2014 року помічником командира взводу та нездійснення позивачу  перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" за заявою, зареєстрованою 11 листопада 2021 року за № 4957/Т-1200-21; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести позивачу перерахунок пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні з 22 січня 1998 року по 31 березня 2002 року та з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2014 року помічником командира взводу, та здійснити з 21 серпня 2021 року перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з урахуванням фактично сплачених сум; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. Відмовив в задоволенні решти позовних вимог.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що базовим нормативно-правовим актом, який визначає принципи, засади й механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку та виплати пенсії, є Закон України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІУ).
Судом І інстанції не прийнято до уваги, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області (сервісному центрі № 7) та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за нормами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058). (Заява від 30.08.2021), як внутрішньо переміщена особа (довідка від 27.07.2021).
Апелянт зазначає, що трудова книжка не є основним документом, що підтверджує стаж роботи окремих категорій працівників, спеціальний стаж або пільговий. В трудовій книжці відсутні певні дані про фактори, які визначають право на пенсію на пільгових умовах (наприклад, робота з відповідними або шкідливими речовинами відповідних категорій небезпеки, про виконання робіт певним способом або в певних умовах, або повний робочий день, що є виключно необхідною умовою та ін.).
Записи в трудовій книжці лише підтверджують період знаходження працівника в трудових відносинах з підприємством, а не тривалість пільгового стажу. Порядком №637  передбачено окремий розділ «Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників».
Таким чином відомості про роботу в умовах повного робочого дня, визначення кількості відпрацьованого пільгового стажу надаються саме підприємствами (додатково до трудових книжок) на підставі первинних документів по обліку' робочого часу. Наявність будь-якої професії в Списках № 1 і № 2, зазначення її в трудовій книжці без документального підтвердження зайнятості повний робочий день в шкідливих умовах і в яких саме умовах не дає права працівнику на пільгове пенсійне забезпечення.
Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що в порядку контролю відділом методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області було перевірено правильність призначення пенсії за віком за нормами пункту І частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) ОСОБА_1 , за заявою від 30.08.2021., та виявлено, що пенсію призначено в порушення норм чинного законодавства, а саме:
Судом безпідставно зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні, код ЄДРПОУ 00594456 (територіальне місце розташування підприємства - м. Торецьк (раніше - м. Дзержинськ) Донецької області - територія, яка не контролюється українською владою): з 22.01.1998 по 31.03.2002 за відсутності інформації про нараховані суми заробітної плати та сплачені страхові внески в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі — Реєстр застрахованих осіб); з 01.04.2002 по 07.04.2009 та з 08.04.2014 по 30.09.2014 за відсутності інформації про проведення атестації робочих місць за умовами праці за Списком №1.
У зв`язку із відсутністю технічної можливості спеціалістів Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відкоригувати ЕПС № 122950001847, 25.10.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області було відкориговано та приведено у відповідність пенсійну справу № 122950001847 згідно норм чинного законодавства.
Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що з 01.01.2004 року обчислення пенсії проходить відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив про відсутність можливості надати справу в паперовому вигляді у зв`язку з тимчасовим захопленням міста Сєвєродонецьк, в якому знаходиться будівля суду. Також повідомлено, що всі документи у цій справі, що надійшли в паперовому вигляді або через офіційну електронну пошту суду скановано та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”. 
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Таким чином, наявність електронних копій матеріалів судової справи, паперовий примірник якої фактично втрачено, не є підставою для визнання судового провадження втраченим, а тому електронні матеріали судових справ, які сформовано в підсистемі “Електронний суд” у повному обсязі є достатніми для подальшого розгляду таких справ.
Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області із заявою від 30 серпня 2021 року, зареєстрованою за № 2408, про призначення пенсії за віком, додавши до неї зазначені в розписці-повідомленні документи.
В розписці-повідомленні до заяви від 30 серпня 2021 року про призначення пенсії за віком відсутній запис про необхідність подання позивачем не пізніше трьох місяців додаткових документів.
Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 08 вересня 2021 року № 122950001847 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах (робота за Списком № 1) з 21 серпня 2021 року довічно; пенсія обчислена відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” без застосування статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”; розмір пенсії складає 11640,37 грн.
Згідно з рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 08 вересня 2021 року № 122950001847 та інформацією, наявною в ІКІС ПФУ форма РС-право, стаж ОСОБА_1 для розрахунку права на пенсію за віком станом на 08 вересня 2021 року складав 55 років 05 місяців 23 дні, пільговий стаж (робота за Списком № 1) – 23 роки 02 місяці 03 дні. При призначенні пенсії за віком позивачу до пільгового стажу зараховано періоди роботи у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні та у Другому воєнізованому гірничорятувальному загоні з 22 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року, з 01 січня 2004 року по 30 вересня 2014 року, з 01 січня 2015 року по 28 серпня 2019 року, з 01 вересня 2019 року по 24 жовтня 2019 року та з 31 жовтня 2019 року по 30 червня 2021 року. 
23 жовтня 2021 року начальником Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області О. Яценко на ім`я заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області складено службову записку за № 1939/03-16 щодо перевірки правильності призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 . У службовій записці серед іншого зазначено, що при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи в Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні з 22 січня 1998 року по 31 березня 2002 року у зв`язку з відсутністю інформації про нараховані суми заробітної плати та сплачені страхові внески в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з 01 квітня 2002 року по 07 квітня 2009 року та з 08 квітня 2014 року по 30 вересня 2014 року у зв`язку з відсутністю інформації про проведення атестації робочих місць за умовами праці за Списком № 1. 
Рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 25 жовтня 2021 року № 122950001847 про перерахунок пенсії позивачу з 21 серпня 2021 року перераховано пенсію відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” без застосування статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”; розмір пенсії складає  9186,15 грн.
Згідно з рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 25 жовтня 2021 року № 122950001847 та інформацією, наявною в ІКІС ПФУ форма РС-право, стаж ОСОБА_1 для розрахунку права на пенсію за віком станом на 25 жовтня 2021 року складав 43 роки 05 місяців 22 дні, пільговий стаж (робота за Списком № 1) – 11 років 05 місяців 23 дні. У межах спірних правовідносин, з урахуванням службової записки від 23 жовтня 2021 року № 1939/03-16, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні з 22 січня 1998 року по 07 квітня 2009 року та з 08 квітня 2014 року по 30 листопада 2014 року помічником командира 1-го та 4-го взводів. 
11 листопада 2021 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганської області з заявою від 08 листопада 2021 року, зареєстрованою за № 4957/Т-1200-21, якою просив здійснити перерахунок пенсії з 21 серпня 2021 року, з зарахуванням до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, всіх періодів підземної роботи та з застосуванням норм Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”. До заяви представником позивача додані документи, які підтверджують пільговий стаж роботи позивача.
Листом від 18 листопада 2021 року № 4595-4957/Т-02/8-1200/21 відповідач повідомив представника позивача про підстави призначення, перерахунку та здійснення перевірки правильності обчислення пенсії позивачу та зазначив, що врахувати надані пільгові довідки у відповідача не має законних підстав, оскільки вони видані підприємством, розташованим на території тимчасово непідконтрольній українській владі. Наявного пільгового стажу позивача недостатньо для здійснення перерахунку пенсії на підставі статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”.
Відповідно до письмових пояснень відповідача від 25 липня 2022 року № 1200-0902-7/16171 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області листом від 17 листопада 2021 року за № 1200-0304-9/50934 направило на адресу Пенсійного фонду України запит щодо роз`яснення порядку обчислення страхового стажу за Списком № 1, набутого на підприємствах, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, на підставі даних Реєстру застрахованих осіб.
З урахуванням отриманих роз`яснень, рішенням Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 05 січня 2022 року № 122950001847 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 21 серпня 2021 року перераховано пенсію відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” без застосування статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”; розмір пенсії складає 10546,37 грн.
Згідно з рішенням від 05 січня 2022 року № 122950001847 та інформацією, наявною в ІКІС ПФУ форма РС-право, стаж ОСОБА_1 для розрахунку права на пенсію за віком станом на 05 січня 2022 року склав 49 років 05 місяців 22 дні, пільговий стаж (робота за Списком № 1) – 17 років 02 місяці 24 дні. У межах спірних правовідносин, з урахуванням наданих Пенсійним фондом України роз`яснень, до пільгового стажу не зараховано періоди роботи у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні з 22 січня 1998 року по 31 березня 2002 року та з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2014 року помічником командира 1-го та 4-го взводів. 
Відповідно до письмових пояснень відповідача від 25 липня 2022 року № 1200-0902-7/16171 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області із пільгового стажу виключено періоди роботи з 22 січня 1998 року по 31 березня 2002 року у зв`язку з відсутністю в таблиці “Відомості по спеціальному стажу” інформації щодо страхового стажу за Списком № 1 та з 01 січня 2013 року по 30 листопада 2014 року через відсутність в таблиці “Відомості по спеціальному стажу” інформації про номери та дати наказів, якими затверджено результати атестації робочих місць в кожному місяці. 
Відповідно до записів у трудовій книжці від 21 вересня 1988 року серії НОМЕР_1 , у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 працював у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні: 22 січня 1998 року прийнятий у Перший воєнізований гірничорятувальний загін командиром 1-го взводу; 01 липня 2002 року у зв`язку з реорганізацією підрозділів Державної воєнізованої гірничорятувальної служби України у вугільній промисловості переведений в 4-й взвод; 02 січня 2003 року переведений на контрактну основу регулювання трудових відносин; 30 листопада 2014 року звільнений за угодою сторін. 
Відповідно до довідки від 28 листопада 2014 року № 105/2, виданої Першим воєнізованим гірничорятувальним загоном, позивач працював у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні у період з 22 січня 1998 року по 30 листопада 2014 року помічником командира взводу та виконував роботи з обслуговування вугільних шахт та рудників, небезпечних за газодинамічними явищами, гірничим ударам, зверхкатегорійним та 3-ї категорії з газу, що передбачено позицією 1010600б-22988 пункту 1010600б підрозділу 5 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (який діяв до 16 січня 2003 року) та позицією 1.5б підрозділу 5 розділу І Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 (який діяв до 03 серпня 2016 року).
Також у довідці зазначені додаткові відомості, а саме відомості щодо атестації робочого місця на підставі наказів від 11 жовтня 1994 року № 319, від 07 травня 1999 року  № 149, від 09 квітня 2004 року № 87, від 08 квітня 2009 року № 74 та від 07 квітня 2014 року № 75.
Згідно з наказами Першого воєнізованого гірничорятувального загону від 11 жовтня 1994 року № 319 “Про результати атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці”, від 07 травня 1999 року № 149 “Про результати проведення атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці (підземні професії)”, від 09 квітня 2004 року № 87 “Про результати проведення атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці (підземні професії)”, від 08 квітня 2009 року № 74 “Про результати атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці” та від 07 квітня 2014 року № 75 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці” серед іншого помічникам командирів взводу підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Відповідно до довідки від 04 листопада 2021 року № 62, виданої Другим воєнізованим гірничорятувальним загоном, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 1992 року № 608 “Про Державну воєнізовану гірничорятувальну службу у вугільній промисловості” створено Державну воєнізовану гірничорятувальну службу України, до складу якої входить Другий воєнізований гірничорятувальний загін. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, а саме працівники воєнізованих формувань, які не підлягають державному соціальному страхуванню. На підставі вищевказаного, до 31 березня 2002 року Другий воєнізований гірничорятувальний загін та інші підрозділи Державної воєнізованої гірничорятувальної служби України відрахування в пенсійний фонд і фонди соціального страхування не здійснювали. У зв`язку з переміщенням у грудні 2014 року Другого воєнізованого гірничорятувального загону з тимчасово окупованої території м. Кадіївка до м. Лисичанськ Луганської області та неможливістю вивезення первинних оригіналів бухгалтерських документів надати відомості про розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 станом до 01 квітня 2002 року не виявляється можливим.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) в редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Закон № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено  право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону №  1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 1 Закону № 1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV).
Згідно з абзацом 9 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону (абзац 1 частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, який набрав чинність 16.09.2008, у редакції на час звернення позивача з заявою, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
За положенням частини  1 та 2 статті 10 зазначеного Закону, цей Закон набирає чинності з дня його опублікування. Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом.
Статтею 8 цього Закону в редакції на час звернення позивача з заявою визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону 1058-IV в редакції на час звернення позивача з заявою, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Аналіз зазначених норм дає можливість дійти висновку, що дія цього Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Верховний Суд у справах №345/4616/16 (постанова від 20.11.2018), №345/4570/16-а (постанова від 06.02.2019), №345/4462/16-а (постанова від 05.12.2019), №345/3954/16-а (постанова від 11.07.2019) та інших дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Отже, Закон України  «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком N 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Згідно з частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;
Згідно з частиною 6 статті 114 Закону № 1058-IV контроль за правильністю  застосування  списків  на  пільгове пенсійне забезпечення і якістю проведення атестації робочих  місць на підприємствах та в  організаціях,  підготовка  пропозицій  щодо вдосконалення   цих  списків  покладаються  на  центральний  орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону № 1788-ХІІ, статті 13 Закону № 1788-ХІІ, є зайняття повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1,, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року. 
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі – Порядок № 637).
Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту 23 Порядку, документи,  що  подаються  для   підтвердження   трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Відповідно до пункту 24 Порядку, для підтвердження трудового  стажу  приймаються  лише  ті відомості про  період  роботи,  які  внесені в довідки на підставі документів.
Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Професії (посади) позивача, за якими він працював у спірні періоди, відносяться до Списку №1. 
Матеріали справи свідчать, що відповідний стаж роботи позивача (загальний та пільговий за Списком № 1) у спірні періоди підтверджується записами в трудовій книжці та додатковими документи наданими позивачем відповідачу та суду. 
Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.
Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).
Відповідач у оскаржуваному рішенні, як підставу не врахування спірних періодів роботи, посилався на не сплату страхових внесків та відсутність даних про сплату заробітної плати.
Суд зазначає, що за вимогами законодавства, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. 
На підставі викладеного, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів його роботи.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 242/4793/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17, від 04 червня 2019 року у справі №235/900/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а, від 27.03.2018 у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).
Крім того, відповідно до довідки від 04 листопада 2021 року № 62, виданої Другим воєнізованим гірничорятувальним загоном, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, а саме працівники воєнізованих формувань, які не підлягають державному соціальному страхуванню. На підставі вищевказаного, до 31 березня 2002 року Другий воєнізований гірничорятувальний загін та інші підрозділи Державної воєнізованої гірничорятувальної служби України відрахування в пенсійний фонд і фонди соціального страхування не здійснювали. У зв`язку з переміщенням у грудні 2014 року Другого воєнізованого гірничорятувального загону з тимчасово окупованої території м. Кадіївка до м. Лисичанськ Луганської області та неможливістю вивезення первинних оригіналів бухгалтерських документів надати відомості про розрахунок заробітної плати ОСОБА_1 станом до 01 квітня 2002 року не виявляється можливим.
Стосовно посилання апелянта на відсутність інформації про атестацію робочих місць, суд зазначає наступне.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 (далі - Порядок №442), що набрав чинності 21.08.1992р., атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Згідно з підпунктами 4.1 - 4.2 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
За умовами п. 4.3 Порядку, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
При цьому, суд зазначає, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її несвоєчасне проведення або неповне проведення не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист. 
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 10.07.2018 по справі №227/545/17.
Також, такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції Великої палати Верховного Суду, викладеній у справі №520/15025/16-а, у якій Велика палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, згідно особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1. 
Крім того, у довідці від 28 листопада 2014 року № 105/2, виданої Першим воєнізованим гірничорятувальним загоном, зазначені додаткові відомості, а саме відомості щодо атестації робочого місця на підставі наказів від 11 жовтня 1994 року № 319, від 07 травня 1999 року  № 149, від 09 квітня 2004 року № 87, від 08 квітня 2009 року № 74 та від 07 квітня 2014 року № 75.
Згідно з наказами Першого воєнізованого гірничорятувального загону від 11 жовтня 1994 року № 319 “Про результати атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці”, від 07 травня 1999 року № 149 “Про результати проведення атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці (підземні професії)”, від 09 квітня 2004 року № 87 “Про результати проведення атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці (підземні професії)”, від 08 квітня 2009 року № 74 “Про результати атестації робочих місць зі шкідливими умовами праці” та від 07 квітня 2014 року № 75 “Про результати атестації робочих місць за умовами праці” серед іншого помічникам командирів взводу підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі – Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують  роботу позивача.
Також, за положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.
Згідно п. 1.9 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.
За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.
Згідно до п. 4.3. Порядку, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.
Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі “Ковач проти України” від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі “Мельниченко проти України” від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі “Чуйкіна проти України” від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі “Швидка проти України” від 30 жовтня 2014 року тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані  Конституцією України  та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав. 
За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Відповідно до ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46  Конституції України  кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Отже, вищезазначене свідчить, що відповідачем при вирішенні питання щодо призначення пенсії неправомірно обчислено стаж роботи позивача без врахування всього страхового стажу роботи.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до стажу роботи, який дає право на врахування цього стажу при первинному призначанні пенсії або на перерахунок його пенсії відповідно статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                            ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 р.  у справі  № 360/7621/21 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 02 листопада 2022 року.

Суддя-доповідач                                                                                   Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                    А.В. Гайдар 

                                                                                                            І.Д. Компанієць