Номер провадження: 22-ц/813/7714/22 
Справа № 510/2056/21
Головуючий у першій інстанції Дудник В.І.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
Головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Гірняк Л.А., Громіка Р.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду м. Одеси від 15 червня 2022 року, постановленого під головуванням судді Дудник В.І., у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
                                                   в с т а н о в и в:
У жовтні 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до    ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 15695,44 грн. за кредитним договором № б/н від 29.06.2010 року та судових витрат у розмірі 2270 грн.
Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував на те, що    ОСОБА_1 , з метою отримання банківських послуг, підписавши Анкету-заяву №б/н від 29.06.2010 року, підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та банком договір про надання банківських послуг та відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання заяви.
Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку.
У подальшому розмір кредитного ліміту збільшено Банком до 14000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався пунктами 2.1.1.2.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
Також, вказував, що внаслідок неналежного виконання    ОСОБА_1 умов кредитного договору в останньої утворилась заборгованість, яка станом на 14.09.2021 року складає загальну суму –  15695,44 грн., з яких 12076,11 грн. тіло кредиту, 12076,11 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3619,33 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідач позов не визнала та подала до суду відзив, в якому зазначила, що з огляду на постанову Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, вимоги банку є безпідставними, з урахуванням того, що позивачем не підтверджені факти надання грошових коштів позичальнику, невиконання умов кредитного договору, а підписання відповідачем анкети-заяви не може свідчити про його згоду з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», також зазначила про необґрунтований розрахунок суми заборгованості.
АТ КБ «ПриватБанк» подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що укладений між сторонами кредитний договір є договором приєднання, при укладенні якого сторони керувалися положеннями ст. 634, 639 ЦК України. В анкеті-заяві від 29.06.2010року ОСОБА_1 висловила свою згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчив, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком договір про надання банківських послуг, а також що Умови та Тарифи надані для ознайомлення в письмовому вигляді.
Позивач, також зазначає, що до позовної заяви долучено виписку по рахунку, що є первинним документом та з якої вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку.
Вважав, що відповідач користуючись кредитними коштами, часткового погашаючи заборгованість, добре розуміла умови договору, а тому є безпідставними твердження відповідача щодо незнання тарифів.
Рішенням Ренійського районного суду м. Одеси від 15 червня 2022 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволений.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 695,44 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 12076,11 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 3619,33 грн.
Вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є необґрунтованим, прийнятим при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просила рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що суд дійшов помилкового висновку про стягнення заборгованості, оскільки у заяві від 29.06.2010 року процентна ставка не зазначена, також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Крім того, укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети не містить розміру відсотків та інших умов отримання кредиту, а також і строку повернення кредиту.
Судом не взято до уваги, що матеріали справи не містять підтверджень, що відповідач розуміла Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанк, а також те, що вказані документи на момент отримання кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Також судом не взято до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у подібних правовідносинах, а саме у справі №342/180/17 від 03.07.2019 року.
За вказаних обставин просила скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду надано не було.
Відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 695,44 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 12076,11 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 3619,33 грн.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 29.06.2010 року (а.с. 9).
При підписанні вказаної анкети-заяви ОСОБА_1 погодилася з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг.
Тобто, наданий позивачем доказ - підписана відповідачем анкета-заява, яка підтверджує факт, що відповідач виявив бажання стати клієнтом банку та отримувати банківські послуги.
Звертаючись до суду з позовом, АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що згідно підписаної відповідачем анкети-заяви від 29.06.2010 року, ОСОБА_1 встановлено кредитний ліміт, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 7).
В позовній заяви банк зазначає, що внаслідок порушення  ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором в останньої виникла заборгованість, яка станом на 14.09.2021 року складає загальну суму –15695,44 грн. з яких 12076,11 грн. - тіло кредиту, 3619,33 грн. заборгованість за простроченими відсотками.
За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).
Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття і вивчення судом в судовому засіданні інформації про фактичні дані, представленої сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, за допомогою передбачених в законі засобів доказування на підставі принципів усності та безпосередності. Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.
З наведеного слідує, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, то на нього покладено обов`язок надати докази на підтвердження видачі кредиту та його розміру, а також докази, коли виникла заборгованість за Договором.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).
Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження позовних вимог позивачем до позовної заяви долучено копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк №б/н від 29.06.2010 року; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD»; витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк (далі – Умови) (а.с.9, 13-28); довідка про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 7); довідка про надання кредитної картки (а.с. 8); два розрахунки за договором №б/н від 29.06.2010року станом на 30.06.2019 року (період з 07.06.2017 по 30.06.2019), станом на 14.09.2021 року (період з 01.07.2019 по 14.09.2021) (а.с. 3-6).
Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви долучено вищевказану виписку по рахунку ОСОБА_1 , з якої вбачається про рух коштів, в тому числі користування відповідачем кредитними коштами, з яких було витрачено ОСОБА_1 в загальному розмірі 54 157 грн. 73 коп. (кредитні кошти), при цьому картковий рахунок було поповнено на суму 43 300 грн. 87 коп. (погашення заборгованості), тобто з наданого позивачем рахунку станом на 14.09.2021 року заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту складає 10 856 грн. 86 коп. (а.с. 48-49).
Однак, надані позивачем копія анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD»; витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк не доводять факту заборгованості за відсотками у розмірі 3619 грн. 33 коп., як зазначає позивач у позовній заяві, з огляду на таке.
Позивач вважав, що надана суду виписка по рахунку в сукупності з іншими доказами є належним підтвердженням позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками.
Проте, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг у Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку – в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Долучений до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» також не доводить факту погодження розміру відсотків, оскільки наданий позивачем Витяг не містить підпису відповідача. Даний Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не доводить, який тариф було погоджено між Банком та відповідачем щодо розміру відсотків, пені та штрафів, а містить лише загальні відомості, що картка «Універсальна» є різних видів, а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CОNTRACT», «Універсальна GOLD».
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17.
Відтак, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в анкеті-заяві від 29.06.2010 року, яка підписана ОСОБА_1 , відсутні істотні умови договору щодо встановлення розміру відсотків.
Таким чином, колегія суддів вважає, що сплата на погашення заборгованості за простроченими відсотками такою, що не передбачена умовами договору, а тому вважається, що здійснена на погашення за тілом кредиту, з урахуванням того, що відповідно до наданого розрахунку ОСОБА_1 була сплачена заборгованість за відсотками у розмірі 4 570 грн. 56 коп.
З наведеного слідує, що сума заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту складає загальний розмірі 10 856 грн. 86 коп. при цьому з урахуванням сплачених відсотків заборгованість за відсотками у ОСОБА_1 відсутня.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що, АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів, з урахуванням доводів апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, із скасуванням рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, з відмовою у задоволені позову в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками.
У зв`язку з тим, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи при вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості, задовольняючи позов в в повному обсязі, неповно дослідив обставини справи, то у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є підстави для скасування рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на те, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 856 грн. 86 коп. (69,17%), з урахуванням пропорційно задоволеним позовним вимогам, сплати судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» за розгляд справи в суді першої інстанції підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1570,15 грн. (2270:100х69,17%), за розгляд справи в суді апеляційної інстанції з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1049,76 грн. (3405:100х69,17%).
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
За наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» різницю у судових витрат понесених в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 520 грн. 39 коп. (1570,15-1049,76).
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.
Оскільки, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.
З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Керуючись ст. 268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                                   п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Ренійського районного суду м. Одеси від 15 червня 2022 року – скасувати.
Прийняти постанову.
Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 856 гривень (десять тисяч вісімсот п`ятдесят шість) гривень 86 копійок.
У задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за простроченими відсотками – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570) судовий збір у розмірі 520 гривень 39 копійок.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 09 листопада 2022 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А.Гірняк

______________________________________ Р.Д. Громік