ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року	Львів	Справа № 380/21346/21 пров. № А/857/9395/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтрансопт» на ухвалу   Львівського окружного адміністративного суду   від 25 травня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтрансопт» до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Львівська міська рада про визнання протиправними дій, - 

суддя (судді) в суді першої інстанції – Гавдик З.В., 
час ухвалення рішення – 16:20:03, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 30 травня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Галтрансопт» звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Львівська міська рада, в якому просила визнати протиправними дії щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Механічна, 2 у м. Львові (кадастровий номер 4610137200:08:002:0040) в якості складових сукупного коефіцієнту КмЗ локальних коефіцієнтів «місцезнаходження земельної ділянки в зоні магістралей підвищеного містоформуючого значення» - 1,10 і «земельна ділянка знаходиться у зоні історичного ландшафту, що охороняється» - 1,07, та незастосування інженерно-інфраструктурних факторів - «земельна ділянка примикає до вулиці без твердого покриття» - 0,95 і «земельна ділянка не забезпечена централізованим теплопостачанням» - 0,95. 
На обгрунтування позовних вимог зазначає, що 07 вересня 2020 року Львівською міською радою прийнято ухвалу № 6700 «Про затвердження ТзОВ «Галтрансопт» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Механічній, 2». Вказує, що у вересні 2020 року звернулося до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із запитом щодо отримання витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку вказаної земельної ділянки. У відповідь отримало витяг № 1384 від 05 жовтня 2020 року із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки по вул. Механічна, 2, кадастровий номер 4610137200:08:002:0040, сформований відділом у місті Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області, згідно якого нормативна грошова оцінка  даної земельної ділянки склала 3823400,40 грн. Із вказаного витягу слідує, що при визначенні нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки органом Держгеокадастру застосовано сукупний коефіцієнт місцезнаходження земельної ділянки КмЗ із значенням 1,00045. При цьому, зазначає, що в порушення вимог Додатку 9 до «Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», затвердженого наказом Мінагрополітики України № 489 від 25 листопада 2016 року, у відповідній графі витягу не зазначено локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки, а лише їх сукупний коефіцієнт КмЗ. Вказує, що протягом декількох місяців неодноразово зверталося до органів Держгеокадастру із численними запитами і скаргами стосовно з`ясування питання обґрунтування значень сукупного коефіцієнту місцезнаходження земельної ділянки КмЗ та його складових (локальних коефіцієнтів місцезнаходження). Однак, лише 13 травня 2021 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на чергову скаргу від 19 квітня 2021 року листом-відповіддю за № 28-28-0.222- 5577/2-21 повідомлено, що за інформацією відповідача для земельної ділянки з кадастровим номером 4610137200:08:002:0040, зокрема, «..сукупний коефіцієнт КмЗ становить 1,00045 згідно добутків локальних коефіцієнтів». Звертає увагу на те, що з огляду на дійсне розташування земельної ділянки, фактично Держгеокадастр посилаючись на відповідача офіційно підтвердив, що при розрахунку для неї сукупного коефіцієнту місцезнаходження КмЗ, його органом неправильно застосовано підвищуючі локальні коефіцієнти. Разом з тим, відповідач проігнорував та не застосував понижуючі локальні коефіцієнти.
11 січня 2022 року представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у якому зазначено, що позивач про порушення своїх прав та законних інтересів повинен був дізнатися ще 02 жовтня 2020 року, що підтверджує отриманий витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Механічна, 2 (кадастровий номер 4610137200:08:002:0040), але аж ніяк не в другій половині травня 2021 року, проте звернувся з позовом лише 13 листопада 2021 року. Вказано, що з матеріалів справи слідує, що у 2020 році Головним управління Держгеокадастру у Львівській області неодноразово видавалися витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яка перебуває в оренді позивача. Також на адресу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надходили численні звернення від Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтрансопт» щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки (27 жовтня 2020 року, 12 січня 2021 року, 28 січня 2021 року, 24 лютого 2021 року). Звертає увагу на те, що рішенням Львівської міської ради № 631 від 30 червня 2016 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова» затверджена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Львова. Локальні коефіцієнти на місцезнаходження земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони визначено відповідно до схем впливу локальних факторів, що характеризують місце розташування земельних ділянок у місті Львові, які є складовою частиною технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Львова. Згідно з п.п. 2, 4, 5, 6 рішення Львівської міської ради № 631 від 30 червня 2016 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова» встановлено, що визначення кожного з локальних факторів для окремої земельної ділянки проводиться на основі схем зон впливу локальних факторів оцінки. Вказує, що позивач уклав з Львівською міською радою договір оренди  земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Механічна, 2 (кадастровий номер 4610137200:08:002:0040), був згідний з рішенням Львівської міської ради № 631 від 30 червня 2016 року   «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова», якою затвердили технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Львова, в тому числі локальні коефіцієнти, але не вжив заходів для встановлення локальних коефіцієнтів вищезгаданої земельної ділянки при укладенні договору оренди.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду   від 25 травня 2022 року клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду – задоволено. Позовну заяву по справі № 380/21346/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтрансопт» до Головного управління Держгеокадастру України у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Львівської міської ради про визнання протиправними дій, - залишено без розгляду.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що предметом спору до даній справі є саме протиправні, на думку позивача, дії відповідача щодо розрахунку нормативної грошової оцінки вищевказаної земельної ділянки, які фактично були вчиненні відповідачем до 05 жовтня 2020 року, про що позивач дізнався при отримання витягу від цього ж числа за № 1384.  
Відтак порушені, на думку позивача, його права по суті ще були 30 червня 2016 року, про які він мав дізнатись та дізнався при укладенні договору оренди земельної ділянки з Львівською міською радою та при отриманні 05 жовтня 2020 року витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку, однак до суду звернувся лише 24 листопада 2021 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду без поважних причин.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Галтрансопт» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Зокрема, зазначає, що предметом доказування у даній справі є, зокрема, встановлення факту протиправного застосування відповідачем при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Механічна. 2 у м. Львові (кадастровий номер 4610137200:08:002:0040) в якості складових сукупного коефіцієнту КмЗ локальних коефіцієнтів «місцезнаходження земельної ділянки в зоні магістралей підвищеного містоформуючого значення» - 1,10 і «земельна ділянка знаходиться у зоні історичного ландшафту, що охороняється» - 1,07 та незастосування інженерно-інфраструктурних факторів - «земельна ділянка примикає до вулиці без твердого покриття» - 0,95 і «земельна ділянка не забезпечена централізованим теплопостачанням» - 0,95. Вказує, що про конкретні застосовані органом Держгеокадастру для цієї земельної ділянки локальні коефіцієнти у зоні магістралей підвищеного містоформуючого значення - 1,1: у зоні історичного ландшафту, що охороняється - 1,07 і незастосування ним належних інженерно-інфраструктурних факторів, дізналось лише з листа Держгеокадастру від 13 травня 2021 року. До отримання цього листа йому не було відомо про застосовані відповідачем локальні коефіцієнти, позаяк у всіх без виключення витягах із технічної документації про нормативну грошову оцінку, виданих відповідачем, в порушення вимог Додатку 9 до «Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», затвердженого наказом Мінагрополітики України № 489 від 25 листопада 2016 року, у відповідній графі витягу не зазначено локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки, а лише сукупний коефіцієнт КмЗ. Зазначає, що враховуючи день відправки простого листа Держгеокадастру від 13 травня 2021 року і щонайменше триденний час поштового обігу (Київ - Львів), лише в другій половині травня 2021 року йому стало відомо про порушення його прав відповідачем, тому скерувавши до суду позов поштою 13 листопада 2021 року, ним безумовно дотримано шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений ч. 2 ст. 122 КАС України. 
У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1   ст. 311 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення по суду без поважних причин.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно із ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки – це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені – встановлюються судом.
Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст. 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З вищенаведених норм слідує, що строк звернення до адміністративного суду – це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Відтак, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»“право на суд” не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами.
Статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеною правовою нормою Кодексу адміністративного судочинства України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.
Для цього позивач, як особа, зацікавлена у виконанні рішення, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк звернення до суду.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку з поважних причин.
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.
Колегія суддів зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
З матеріалів справи слідує, що позовними вимогами у даному спорі є визнання протиправними дій щодо застосування при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки по вул. Механічна, 2 у м. Львові (кадастровий номер 4610137200:08:002:0040) в якості складових сукупного коефіцієнту КмЗ локальних коефіцієнтів «місцезнаходження земельної ділянки в зоні магістралей підвищеного містоформуючого значення» - 1,10 і «земельна ділянка знаходиться у зоні історичного ландшафту, що охороняється» - 1,07, та незастосування інженерно-інфраструктурних факторів - «земельна ділянка примикає до вулиці без твердого покриття» - 0,95 і «земельна ділянка не забезпечена централізованим теплопостачанням» - 0,95. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку застосуванню підлягає шестимісячний строк звернення до суду, визначений частиною 2 статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції невірно встановлено дату звернення позивача до суду з цим позовом. В оскаржуваній ухвалі датою звернення до суду вказано 24 листопада 2022 року, однак відстеженням рекомендованого поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором № 7900067117103 підтверджується те, що позивач звернувся до суду з позовом 13 листопада 2021 року, Львівським окружним адміністративним судом отримано позов 15 листопада 2021 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. (а.с.119).
Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що днем здачі адміністративного позову на пошту є 13 листопада 2022 року
При цьому, суд апеляційної інстанції вказує, що позовні вимоги заявлені в межах шестимісячного місячного строку звернення до суду з огляду на наступне.
Відповідно до  ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» від 11 грудня 2003 року
№ 1378-IV (далі – Закон № 1378-IV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Статтею 20 Закону № 1378-IV передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Згідно з ч. 1, 3 Закону № 1378-IV технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Процедуру проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначає Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», затвердженого наказом Мінагрополітики України № 489 від 25 листопада 2016 року (далі – Порядок № 489).
Відповідно до п. 3 Розділу І Порядку № 489 інформаційною базою для нормативної грошової оцінки земель населених пунктів є затверджені генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій і детальні плани територій, відомості Державного земельного кадастру, дані інвентаризації земель та державної статистичної звітності.
Згідно з п. 6 Розділу ІІ Порядку № 489 коефіцієнт, який характеризує місце розташування земельної ділянки (Км), обумовлюється трьома групами рентоутворювальних факторів регіонального, зонального та локального характеру і обчислюється за формулою: Км=Км1*Км2*Км3, де Км1 - регіональний коефіцієнт, який характеризує залежність рентного доходу від місцеположення населеного пункту у загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва і розселення; Км2 - зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони); Км3 - локальний коефіцієнт, який враховує місце розташування земельної ділянки в межах економіко-планувальної зони.
Вихідними даними для обчислення коефіцієнта Км є затверджені матеріали Генеральної схеми планування території України, схем планування території Автономної Республіки Крим та областей, генеральні плани населених пунктів у частині, яка характеризує існуючий стан населеного пункту.
Значення коефіцієнтів установлюються за результатами пофакторних оцінок кожної групи з урахуванням питомої ваги рентоутворювальних факторів у формуванні загального рентного доходу в межах населеного пункту та його економіко-планувальних зон.
Відповідно до абз.2-3 п. 10 Розділу ІІ Порядку № 489 значення коефіцієнта Км3 визначається щодо кожного населеного пункту, виходячи з його особливостей. Значення локального коефіцієнта для окремої земельної ділянки можливо встановлювати на основі визначення частки площі, яку займає цей фактор на земельній ділянці. Встановлення частки площі здійснюється переважно шляхом використання ГІС-технологій та електронних цифрових карт масштабу не менше ніж 1:10000 - для міст з чисельністю населення понад 100 тис. осіб, та 1:5000 - для інших населених пунктів.
Для обчислення Км3 враховуються локальні фактори, наведені в  додатку 7, при цьому добуток пофакторних оцінок не має бути нижче 0,50 і вище 1,50.
Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Львова розроблена ДП «Діпромісто» та затверджена ухвалою Львівської міської ради № 631 від 30 червня 2016 року «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Львова», введена в дію з 01 січня 2017 року.
Згідно з п. 5 вказаної технічної документації, розробником визначено 23 локальних фактори, які можуть вплинути на загальне значення коефіцієнту Км3, яким відповідають  певні значення  підвищуючих або понижуючих коефіцієнтів.
Матеріалами справи підтверджується, що у вересні 2020 року ТзОВ «Галтрансопт» звернулося до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із запитом щодо отримання витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки земельної ділянки на вул. Механічній, 2. У відповідь отримало витяг № 1384 від 05 жовтня 2020 року із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Механічна, 2, кадастровий номер 4610137200:08:002:0040, сформований відділом у місті Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області, згідно якого нормативна грошова оцінка  даної земельної ділянки склала 3823400,40 грн. Із вказаного витягу слідує, що при визначенні нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки органом Держгеокадастру застосовано сукупний коефіцієнт місцезнаходження земельної ділянки КмЗ із значенням 1,00045 (а.с.11).
Проте, колегія суддів зазначає, що в порушення вимог Додатку 9 до «Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», затвердженого наказом Мінагрополітики України № 489 від 25 листопада 2016 року, у відповідній графі витягу не зазначено локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки, а лише їх сукупний коефіцієнт КмЗ. 
Тому позивач був вимушений неодноразово звертатися до відповідача та в інші установи стосовно з`ясування питання обґрунтування значень сукупного коефіцієнту місцезнаходження земельної ділянки КмЗ та його складових (локальних коефіцієнтів місцезнаходження), зокрема, із запитами і заявами від 06 жовтня 2020 року, 27 жовтня 2020 року, 07 грудня 2020 року, 28 січня 2021 року, 05 квітня 2021 року та скаргами від 12 січня 2021 року, 24 лютого 2021 року та 19 квітня 2021 року (а.с.14-24).
Однак, лише 13 травня 2021 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру на скаргу від 19 квітня 2021 року листом-відповіддю за № 28-28-0.222- 5577/2-21 повідомлено, для земельної ділянки з кадастровим номером 4610137200:08:002:0040 «..сукупний коефіцієнт КмЗ становить 1,00045 згідно добутків локальних коефіцієнтів, а саме: у зоні магістралей підвищеного містоформуючого значення - 1,1; у зоні історичного ландшафту, що охороняється -1,07 та місцезнаходження земельної ділянки у санітарно-захисній зоні - 0,85 відповідно до Технічної документації» (а.с.25)
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскільки позивач дізнався про те, які саме підвищуючі локальні коефіцієнти застосовано при розрахунку для зазначеної земельної ділянки сукупного коефіцієнту місцезнаходження КмЗ, лише у другій половині травня 2022 року, то звертаючись до суду із позовом 13 листопада 2022 року, позивачем не пропущено шестимісячного строку звернення до суду.
Таким чином, безпідставними є висновки суду першої інстанції про те, що позивач мав дізнатись та дізнався про порушення своїх прав при укладені договору оренди земельної ділянки з Львівською міською радою та при отриманні 05 жовтня 2020 року витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку, оскільки в порушення вимог Додатку 9 до «Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», затвердженого наказом Мінагрополітики України № 489 від 25 листопада 2016 року, у відповідній графі витягу не зазначено локальних коефіцієнтів на місцезнаходження земельної ділянки, а лише їх сукупний коефіцієнт КмЗ. 
Безпідставними також є посилання суду першої інстанції на неможливість «вибору суб`єктом владних повноважень на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських- рішень» при визначенні ним у витязі «коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф)» і постанову Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 817/1780/17, оскільки такі не мають відношення до справи, у цій справі жодним чином не йдеться про спір щодо коефіцієнту функціонального використання (Кф) – предметом даного спору є виключно неправильне застосування відповідачем локальних коефіцієнтів місцезнаходження даної земельної ділянки, а не спір щодо її функціонального використання. 
Враховуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такої ухвали із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 315, ст. 317, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Галтрансопт» задовольнити повністю.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду   від 25 травня 2022 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/21346/21  – скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін 	
Повне судове рішення складено 21 вересня 2022 року.