УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
24 жовтня 2022 року 
м. Київ
справа №620/9324/21
провадження № К/990/27609/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 у справі №620/9324/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просив:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року, на підставі довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Чернігівській області від 11.03.2020 №03/36-865 та рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року, у справі №620/2479/20 в розмірі 50 відсотків, суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 , судді у відставці, для призначення щомісячного довічного грошового утримання стаж який дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, крім безпосередньо роботи суддею 18 років 3 місяці 5 днів, строк військової служби 3 роки, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті 1 рік 11 місяців 00 днів; службу в органах прокуратури України на прокурорських та слідчих посадах 20 років 03 місяці 05 днів, а разом 42 роки, 17 місяців 10 днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 , судді у відставці з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90 відсотків суддівської винагороди судді який працює на відповідній посаді, з врахуванням фактично проведених виплат за даний період, згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Чернігівській області №03/36-865 від 11 березня 2020 року, замість зробленого ним перерахунку у розмірі 50%.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 позовні вимоги задоволено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задоволено. Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 - скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, натомість, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження у цій справі належить відмовити з огляду на таке.
Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд, насамперед, має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у КАС України встановив диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості їхнього касаційного оскарження.
За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
У частині шостій статті 12 КАС України закріплено перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положеннями пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, якими позивачу було здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50% від суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді. Тому з огляду на те, що предметом спору є дії суб`єкта владних повноважень щодо перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
У касаційній скарзі заявник зазначає про обставини, на підставі яких Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області мало б, на думку скаржника, провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 згідно довідки Територіального управління державної судової адміністрації в Чернігівській області №03/36-865 від 11.03.2020, а також надає правове обґрунтування наведеним ним обставинам.
Натомість ці обставини та аргументи не є підставою для касаційного перегляду справи незначної складності, оскільки скаржник не довів у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. Також колегія суддів відхиляє посилання скаржника на існування обставин, визначених підпунктом «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки такі посилання мають загальний характер та притаманні кожній аналогічній справі, тому не можуть бути прийняті, як такі, що мають виняткове значення.
Також Судом не може бути враховане посилання скаржника на рішення Верховного Суду від 16.06.2020 у зразковій справі №620/1116/20, оскільки у цій справі не вирішувалося питання відсотку раніше призначеного довічного грошового утримання від суддівської винагороди, що є спірним у межах справи №620/9324/21.
Водночас суд касаційної інстанції бере до уваги, що висновки, зроблені судом апеляційної інстанції у цій справі, узгоджуються з правовими позиціями суду касаційної інстанції, які викладені в постановах Верховного Суду від 24.09.2021 у справі №620/5437/20, від 29.09.2021 у справі №160/9739/20. Своєю чергою колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначених правових позицій.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, яке за законом не належить оскаржувати у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.
Керуючись приписами статей 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 у справі №620/9324/21.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб