Справа № 308/4195/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        04 жовтня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючої                -        судді Кожух О.А.,
суддів                -        Фазикош Г.В., Джуги С.Д., 
з участю секретаря                -        Волощук В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 квітня 2022 року (головуючий суддя Придачук О.А.) про забезпечення позову у справі №308/4195/22 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самовільної (незаконної) будови та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2022 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 , звернулися із позовом до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог: виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самовільної (незаконної) будови та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
20.04.2022 представником позивачів адвокатом Кухтою О.В. було подано заяву про забезпечення позову, у якій представник просив вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення заборони на здійснення (продовження) ОСОБА_1 будь-якого будівництва (новобудови, реконструкції, переобладнання, добудови, розширення) за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , до вирішення спору по суті та вступу у законну силу судового рішення. 
Заяву мотивовано, зокрема тим, що станом на 20.04.2022 ОСОБА_1 незаконним будівництвом пошкоджено фундамент будинку позивачів, з`явилися тріщини в суміжній стіні, з якої демонтували дерев`яні конструкції даху, крім того, в куті на з`єднанні тильної несучої стіни із перегородками виявлено обрив будівельної сітки, по якій проводиться декоративне шпаклювання, та просідання підлоги в приміщеннях кухні та вітальні, що свідчить про просідання конструктивного елементу – фундаменту, що встановлено висновком за результатами будівельно-технічного експертного дослідження від 27.08.2020 року № 144БВ. Посилалася на те, що заходи забезпечення позову необхідні для охорони прав та інтересів позивачів, щоб забезпечити реальне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22.04.2022 заяву представника позивачів – адвоката Кухти Ольги Василівни про забезпечення позову – задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони здійснення (продовження) ОСОБА_1 будь-якого будівництва (новобудови, реконструкції, переобладнання, добудови, розширення) за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
На дану ухвалу подала апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 . Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову відмовити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заява позивачів про забезпечення позову не відповідала вимогам ст. 151 ЦПК України, не містила зазначення предмету та ціни позову, не містила пропозицій щодо зустрічного забезпечення. У зв`язку з цим суд не мав приймати її до розгляду, а встановити, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, та повернути її заявнику, відповідно до вимог ч. 10 ст. 153 ЦПК України. В оскаржуваній ухвалі місцевий суд не обґрунтував необхідності забезпечення позову та заходу який належить вжити, не навів доводів як відсутність забезпечення утруднить ймовірне виконання рішення суду. Вказує, що дії відповідачів щодо пред`явлення чергового позову та подання заяви про забезпечення такого позову є зловживанням процесуальними правами, перешкоджають відповідачці реалізувати плани щодо облаштування офісних приміщень (кабінету) для провадження підприємницької діяльності. 
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кухта О.В., що діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін. 
Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.
Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову у день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення. Така ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Крім того, навіть оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України).
Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.
Згідно роз`яснень п.4 постанови Пленуму Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Позивачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах яких діє ОСОБА_5 на обґрунтування своїх вимог вказували, що між сторонами виник спір, оскільки відповідачка ОСОБА_1 здійснює незаконне самочинне будівництво будівлі (у АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 ), яка знаходиться впритул до існуючого фундаменту житлового будинку позивачів у АДРЕСА_3 . Внаслідок таких будівельних робіт житловому будинку позивачів нанесені пошкодження (просідання підлоги, тріщини між несучими стінами, стінами та перегородками, пошкодження кладки стіни тильного фасаду, відшарування та відпадання штукатурки).
Згідно з позовними вимогами позивачі просили зобов`язати ОСОБА_1 у місячний строк (тридцять календарних днів) з дня набрання рішенням суду законної сили усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом знесення самовільної (незаконної) будови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , яка розташована щільно (впритул) до існуючого фундаменту з тильної сторони житлового будинку АДРЕСА_3 , а у разі невиконання ОСОБА_1 у місячний строк (тридцять календарних днів) рішення суду після набрання ним законної сили, дозволити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знести вищевказану самовільну (незаконну) будову за власні кошти з подальшим відшкодуванням їх з ОСОБА_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.04.2005 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6918247 від 05.04.2005 ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_4 , а ОСОБА_4 – власником квартири АДРЕСА_5 у вказаному будинку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 233854386 від 24.11.2020.
Відповідач є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 2110100000:31:001:0213та 21101400000:31:001:0066 по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , на яких, згідно рішення Ужгородської виконкому Ужгородської міської ради від 13.12.2006 № 354 дозволено ОСОБА_6 ) реконструкцію з розширенням нежитлових приміщень під торгово-офісні приміщення та житло. Дозвіл на виконання будівельних робіт № 880 від 29.05.2009 надано відповідно до проектної документації, погодженої головним архітектором м. Ужгорода від 29.05.2009. 
Згідно висновку за результатами будівельно-технічного експертного дослідження від 27.08.2020 № 144БВ, долученого до позовної заяви, експертом надано відповідь про наявність причинного зв`язку між демонтажними і будівельними роботами домоволодіння АДРЕСА_6 та пошкодженнями в житловому будинку АДРЕСА_3 , які виникли в період виконання зазначених робіт.
Крім того, згідно будівельно-технічного дослідження від 18.01.2021 № 150БДТ, Дозвіл на виконання будівельних робіт № 880 від 29.05.2009 частково не відповідає графічним додаткам до проекту реконструкції; виконані роботи з будівництва будівлі комерційного призначення офісного центру) за адресою АДРЕСА_6 , АДРЕСА_6 / АДРЕСА_7 , АДРЕСА_2 , в частині дотримання забудовником будівельних, санітарних, протипожежних норм і правил, по відношенню до інших існуючих будівель, які розташовані поруч, а також з інших питань щодо відповідності вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва станом на день виконання дослідження – виконані з частковим порушенням цілого ряду норм ДБН та ДСТУ, які зазначені у вказаному дослідженні. 
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що на час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову між вищевказаними сторонами дійсно виник спір, предметом позову у цій справі є, зокрема, усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом знесення самовільної (незаконної) будови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , яка розташована щільно (впритул) до існуючого фундаменту з тильної сторони житлового будинку АДРЕСА_3 .
Отже, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову в частині вжиття заходів шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме заборони здійснення (продовження) ОСОБА_1 будь-якого будівництва (новобудови, реконструкції, переобладнання, добудови, розширення) за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Продовження відповідачем дій із будівництва, які спричиняють пошкодження житлового будинку позивачів, в якому знаходяться квартири позивачів, є достатньо обґрунтованим припущенням того, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися, утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову. 
Відповідачем апеляційному суду було подано «Робочий проект реконструкції власної квартири АДРЕСА_5 та вбудованих нежитлових приміщень під індивідуальний житловий будинок з вбудованими приміщеннями комерційного призначення по АДРЕСА_6 », який погоджено 19 вересня 2022 року, а також пояснення щодо такої реконструкції.
В той же час, апеляційний суд позбавлений можливості встановити відповідність цього проекту відповідним нормам і правилам, на порушення яких посилається позивач у позовній заяві. 
Доводи відповідача щодо незаконності добудови, яка проводилась позивачами до їх будинку, колегія суддів до уваги не бере, оскільки предметом даного позову є законність будівництва, яке проводиться відповідачем. 
Заходи забезпечення позову (заборона здійснення (продовження) ОСОБА_1 будь-якого будівництва (новобудови, реконструкції, переобладнання, добудови, розширення) за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ), які просили вжити позивачі, є співмірними із заявленими позивачами вимогами та є передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України видом забезпечення позову.
За таких обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову шляхом вжиття заходів щодо заборони вчиняти певні дії.
Крім того, апелянт зазначає, що заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.
Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.
Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.
Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.
Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).
З аналізу ст. 154 ЦПК України, з врахуванням принципу змагальності цивільного процесу, слідує, що подаючи заяву про зустрічне забезпечення, відповідач повинен належним чином обґрунтувати існування потенційних ризиків спричинення відповідачу певних збитків (зокрема вказати правову природу таких збитків, їх можливий розмір тощо), які можуть бути спричинені внаслідок вжиття судом заходів забезпечення позову.
Колегія суддів зазначає, що відповідач не позбавлена права подати до суду зайву про зустрічне забезпечення. 
Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - залишити без змін.
Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22 квітня 2022 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11 жовтня 2022 року. 

Головуюча:                                      

Судді: