ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2022 року	Львів	Справа № 500/1296/22 пров. № А/857/8632/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                      Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі № 500/1296/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправною бездіяльності  та зобов`язання вчинити дії,-

                                                        ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просив: а) визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення згідно з довідкою ГУ ДФС у Тернопільській області № 78/19-97-09 від 01.07.2021 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2019-2021 рр.;
б) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести з 01.07.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обрахованої виходячи із грошового забезпечення із врахуванням розміру індексації, зазначеного у довідці Головного управління ДФС у Тернопільській області №78/19-97-09 від 01.07.2021 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2019-2021 рр., з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням від 28 квітня 2022 року Тернопільський окружний адміністративний суд позов задовольнив повністю.
Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення згідно з довідкою ГУ ДФС у Тернопільській області № 78/19-97-09 від 01.07.2021 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2019-2021 рр.
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести з 01.07.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , обрахованої виходячи із грошового забезпечення із врахуванням розміру індексації, зазначеного у довідці Головного управління ДФС у Тернопільській області №78/19-97-09 від 01.07.2021 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2019-2021 рр., з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тим обставинам, що пенсія позивачу призначена та виплачується відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підстав для включення до складу грошового забезпечення сум нарахованої індексацій грошового забезпечення у головного управління немає.
Зазначає, що пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 передбачено види грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, проте індексація у вказаному переліку, який є вичерпним, відсутня.
Також на суми індексації не нараховується та не сплачується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що додатково вказує на те, що для проведення перерахунку позивачу пенсії із врахуванням долученої до звернення довідки 78/13-97-09 від 01.07.2021 про додаткові види грошового забезпечення із врахуванням сум індексації у Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області немає правових підстав.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років з 01.07.2021 у розмірі 65% від розміру грошового забезпечення, пенсійна справа № 1905005611.
Пенсія призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон №2262-ХІІ).
Згідно з довідкою ГУ ДФС у Тернопільській області №78/19-97-09 від 01.07.2021 (яка була подана до ГУ ПФУ в Тернопільській області) про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2019-2021 рр. у період з липня 2019 року по червень 2021 року включно нарахована індексація в сумі 4 894,60 грн.
Із розрахунку пенсії із Автоматизованої системи розрахунку пенсій станом на 30.08.2021 позивач дізнався, що дана сума індексації не врахована при розрахунку середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці.
25.01.2022 позивач письмово звернувся до ГУ ПФУ в Тернопільській області, обґрунтувавши неправомірність не зарахування вищенаведеної індексації до призначеної йому пенсії, просив провести її перерахунок, починаючи із дати призначення із урахуванням індексації як додаткового виду грошового забезпечення, та виплатити суму недоотриманої пенсії внаслідок противоправної бездіяльності відповідача.
Листом №728-502/Б-02/8-1900/22 від 08.02.2022 ГУ ПФУ в Тернопільській області повідомило позивача про відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії із врахуванням сум індексації, оскільки відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393 сума індексації не включається до грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо врахування індексації в складі грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія за вислугу років, звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи повністю позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що на час призначення пенсії позивач мав право на включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої ним індексації грошового забезпечення, а тому пенсійний орган неправомірно відмовив позивачу у проведенні перерахунку розміру призначеної пенсії.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Відповідно до статті 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 № 393 (у редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії) передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.
Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Приписами ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З аналізу наведеного вище слід дійти висновку, що до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого нараховується пенсія, входять основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років), щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер), премія.
Водночас, відповідно до абз.2 ч.3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (надалі - Закон №1282-XII).
Згідно зі ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ст. 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців. При цьому, здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого відсилає стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому суд вважає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» або Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Так, Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, розглянувши справу №638/9697/17, при вирішенні питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої військовослужбовцем індексації грошового забезпечення, у постанові від 03.04.2019 відступив від раніше висловленої з цього питання правової позиції Верховного Суду у справах № 522/11262/16-а та № 522/7855/17 та сформулював наступний правовий висновок.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям, та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України від 05.10.2000 №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Закону України від 03.07.1991 №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.
У свою чергу, субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. У іншому випадку, неврахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Таким чином, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому вона є невід`ємною складовою частиною сум для розрахунку пенсії військовослужбовцям.
Відтак, оскільки позивач має право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриману ним індексацію грошового забезпечення, тому в даному випадку відповідач неправомірно не врахував суму такої індексації, вказаної в довідці ГУ ДФС у Тернопільській області №78/19-97-09 від 01.07.2021, при визначенні розміру його пенсії.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на суми індексації грошового забезпечення не нараховується та не сплачується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, то колегія суддів відхиляє наведені доводи скарги з огляду на наступне.
Так, Верховний Суд у постанові від 24.07.2020 року по справі №343/1261/17, яка з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України підлягає застосуванню у даній справі, вказав, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.
Відповідно індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, а тому на суми індексації грошового забезпечення військовослужбовця нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що з огляду на приписи ст.ст.1, 4, 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» саме роботодавець позивача є платником єдиного внеску та відповідає за своєчасне обчислення, нарахування і сплату такого внеску.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення згідно з довідкою ГУ ДФС у Тернопільській області № 78/19-97-09 від 01.07.2021 про додаткові види грошового забезпечення ОСОБА_1 у 2019-2021 рр. та зобов`язання відповідача провести з 01.07.2021 перерахунок та виплату пенсії позивачу, обрахованої виходячи із грошового забезпечення із врахуванням розміру індексації, зазначеного у довідці Головного управління ДФС у Тернопільській області №78/19-97-09 від 01.07.2021 про додаткові види грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329 КАС України, суд,-

                                                     ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2022 року у справі № 500/1296/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.  

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов