ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11511/22                                                      Головуючий у І інстанції - Скочок Т.О.,
                                                                                Суддя-доповідач - Губська Л.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  19 жовтня 2022 року                                                                                            м. Київ
 Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
суддів:                                                                      Епель О.В.,Карпушової О.В.,
за участю секретаря                                                            Ольховської М.Г.,
представників позивача                                                              Вітюка В.В.,          Ломейка О.О., 
представника відповідача                                                  Лезіна Е.Е.,                        

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДержавної служби експортного контролю України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року по справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Державної служби експортного контролю України про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби експортного контролю України від 05.08.2021 №80/21 про накладення на нього штрафу.
Разом з позовною заявою позивач подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:
- зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Державної служби експортного контролю України від 05.08.2021 №80/21 про стягнення з АТ «Мотор Січ» штрафів у загальному розмірі 821 054 215, 20 грн - до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили;
- заборонити державним виконавцям Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вживати будь-які заходи з примусового виконання постанови Державної служби експортного контролю України від 05.08.2021 №80/21 про стягнення з АТ «Мотор Січ» штрафів у загальному розмірі 821 054 215, 20 грн до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили;
- заборонити Державній службі експортного контролю України вчиняти будь-які дії, направлені на примусове виконання постанови від 05.08.2021 №80/21 про стягнення з АТ «Мотор Січ» штрафів у загальному розмірі 821 054 215, 20 грн, у тому числі звертатись до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або до інших органів та осіб, які здійснюють примусове виконання постанови від 05.08.2021 №80/21, до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.
Вказана заява обґрунтована тим, що викладені у   позовній заяві підстави свідчать про очевидну протиправність оскаржуваної постанови. При цьому, сума штрафу, з урахуванням виконавчого збору, у загальному розмірі становить 903 159 636, 72 грн, що є дуже суттєвим для АТ «Мотор Січ», а виконання оскаржуваного рішення та вжиття заходів щодо його примусового виконання призведуть до критичних наслідків не лише для самого підприємства та його працівників, але й матиме прямий вплив на обороноздатність України, оскільки, як зазначено представником позивача, на теперішній час АТ «Мотор Січ» за рахунок власних обігових коштів, отриманих у результаті здійснення комерційної зовнішньоекономічної діяльності, здійснює ряд розробок за завданням та для забезпечення обороноздатності України і відсічі збройної агресії.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року заяву про забезпечення позовузадоволено частково, внаслідок чого заборонено Державній службі експортного контролю України вчиняти будь-які дії, направлені на примусове виконання постанови від 05.08.2021 №80/21 про стягнення з АТ «Мотор Січ» штрафу у загальному розмірі 821 054 215, 20 грн, у тому числі звертатись до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або до інших органів та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень із заявою про примусове виконання постанови від 05.08.2021 №80/21, до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили. В іншій частині у задоволені заяви про забезпечення позову - відмовлено.
При цьому суд першої інстанції,вказуючи, що враховує зміст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі №640/22708/22,визнає обґрунтованими побоювання представника позивача щодо можливого пред`явлення відповідачем до виконання постанови Державної служби експортного контролю України від 05.08.2021 №80/21 до органів державної виконавчої служби (державних виконавців) в якості виконавчого документа з метою примусового виконання останньої. Тобто, суд  висновується, що зважаючи на визначену в оскаржуваній постанові суму штрафу, заслуговують на увагу доводи представника позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може призвести до значних ускладнень у фінансово-господарській діяльності АТ «Мотор Січ», та/або до необхідності скорочення чисельності персоналу і, як наслідок, до зупинки роботи підприємства, яким, як наголошує сам позивач, на сьогодні здійснюються роботи на виконання спільного рішення АТ «Мотор Січ» і Міністерства оборони України щодо забезпечення потреб Збройних Сил України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та прийняти нове рішення, яким у задоволені заяви про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем ініційовано нове провадження з тим сам предметом позову, як і в справі №640/22708/21, при цьому, безпідставно унеможливлено виконання законного рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі №640/22708/21. Апелянт наголошує, що задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції фактично зупинив виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі №640/22708/22.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.Наголошує, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду не може вважатись такою, що набрала чинності, оскільки вона оскаржується в касаційному порядку.
В судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на задоволенні скарги, в той час, як представники позивача проти цього заперечували, просили ухвалу суду залишити без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Так, суд першої інстанції, приймаючи ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, дійшов висновку, що позивачем доведено необхідність вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 150 КАС України.
Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.
Так, відповідно до норм ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.09.2021 у справі № 3Д/460/20, де, серед іншого, йдеться посилання і на іншу судову практику Верховного Суду.
При цьому, колегія суддів зазначає, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Таким чином, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
В свою чергу, судом установлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2021 року по справі №640/22708/21 за позовом AT «Мотор Січ`визнано протиправною та скасовано саме цю постановуДержекспортконтролю № 80/21 від 05.08.2021 про накладення на суб`єкта здійснення міжнародних передач товарів - юридичну особу штрафу за порушення вимог законодавства в галузі державного експортного контролю. 
Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2021 року по справі №640/22708/21 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволення позову  відмовлено.
В подальшому постановою Верховного Суду від 12.10.2022 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Разом з тим, позивачем ініційовано нове провадження в Окружному адміністративному суді м. Києва з тим самим предметом позову, як і в справі №640/22708/21, в межах якого відбулося дане забезпечення позову.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»), що не було враховано судом першої інстанції.
При цьому, на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали рішення суду у справі №640/22708/21 набрало законної сили. 
Отже, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції фактично зупинив виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2022 у справі 640/22708/21.
Таким чином, колегія суддівприходить до висновку про відсутність жодних підстав для забезпечення позову, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України, а суд першої інстанції, обґрунтовуючи свою позицію, обмежився загальним цитуванням норм КАС України та позиції Верховного суду без встановлення конкретних фактів, що можуть свідчити про наявність підстав для забезпечення позову.
Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам, які б унеможливили їх захист без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі.
Фактичні обставини справи підлягають встановленню та доведенню на підставі відповідних доказів та аналізу норм права, які регулюють спірні правовідносини, під час розгляду справи по суті.
Сам по собі факт прийняття відповідачем рішення, яке стосується прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що таке рішення є очевидно протиправним і невжиття заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, чим порушив норми процесуального права, відтак ухвалу слід скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позовувідмовити.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної служби експортного контролю України- задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2022 року - скасувати та прийняти постанову, якою у задоволені заяви Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» про забезпечення позову - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 24.10.2022.

Головуючий-суддя:                                                                      Л.В. Губська

Судді:                                                                                          О.В. Епель

                                                                                                    О.В. Карпушова