УХВАЛА

07 вересня 2022 року 
м. Київ

справа № 340/1746/21
адміністративне провадження № К/990/22305/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А. перевірив касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2022  року у справі №340/1746/21 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, про відшкодування шкоди,-
УСТАНОВИВ:
18 серпня 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України. 
30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року №1401-VIII.
Підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з 01 січня 2017 року у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.
Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Відповідно до частини першої статті 56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.
Водночас самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.
Отже для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).
Таким чином представництво юридичної особи може здійснюватися виключно або через особу, яка діє в порядку самопредставництва, або через адвоката.
Пунктом першим частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Касаційну скаргу від імені Державної судової адміністрації України підписано заступником начальника відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління Державної судової адміністрації України Сердіченком Сергієм Анатолійовичем, який на підтвердження своїх повноважень, додав копію Положення про юридичне управління Державної судової адміністрації України, затвердженого наказом ДСА України від 30 жовтня 2020 року №487, копію Положення про відділ претензійно-позовної роботи юридичного управління, затвердженого наказом ДСА України від 14 травня 2021 року №165 (далі - Положення), копію наказу ДСА України від 06 жовтня 2021 року №341.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Розділу ІІ Положення про відділ основним завдання відділу претензійно-позовної роботи (далі - Відділ) є організація претензійної та позовної роботи ДСА  України, представлення інтересів ДСА України, та її територіальних управлінь (у разі необхідності), забезпечення самопредставництва в судах та інших органах державної влади, в судах та інших органах державної влади, установах та організаціях.
Верховний Суд зазначає, що в Положенні не висвітлено повноважень заступника начальника відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління Державної судової адміністрації України, проте відповідно до пункту 7 Розділу V зазначено, що начальник Відділу відповідно до штатного розпису Державної судової адміністрації України має заступника начальника Відділу. У разі відсутності начальника Відділу у зв`язку із відпусткою, відрядженням, тимчасовою непрацездатністю тощо, його функціональні обов`язки виконує заступник начальника Відділу, або, за наявності відповідного наказу Голови ДСА України, - головний спеціаліст Відділу. У цьому разі на виконуючого обов`язки начальника Відділу поширюються вимоги, зазначені у пунктах 3-6, 8 Розділу V цього Положення.
Хоч до касаційної скарги не додано жодного документа про те, що начальник Відділу перебуває у відрядженні або у відпустці, або є тимчасово непрацездатний, що слугувало би підтвердженням тимчасове перебирання заступником начальником Відділу повноважень самого начальника Відділу, Верховний Суд вимушений констатувати, що навіть перебирання на себе повноважень начальника Відділу особа не може вважатися такою, що діє в порядку самопредставництва ДСА України, оскільки відповідно до підпункту 26 пункту 4 Розділу V цього Положення начальник Відділу здійснює підготовку та підписання відзивів, пояснень, клопотань, заяв та заперечень, апеляційних та касаційних скарг, інших документів, необхідних відповідно до закону для здійснення представництва інтересів ДСА України (за винятком повноважень щодо зменшення позовних вимог, відкликання або відмови від позову та предмета оскарження, визнання позову повністю або частково, укладання мирової угоди), тобто начальник Відділу має певні обмеження.
Отже, з цього випливає, що заступник начальника Відділу, навіть якщо він діє як виконувач обов`язків начальника Відділу, також має вищезазначені обмеження.
Разом з тим, інститут представництва не передбачає обмежень у діях особи, яка представляє інтереси юридичної особи або суб`єкта владних повноважень в порядку самопредставництва.
Водночас обмеження повноважень стосується представників учасника справи та у відповідності до частини другої статті 60 КАС України повинні бути відображені у довіреності або ордері.
Отже, з наведеного вбачається, що Сердіченко Сергій Анатолійович не може вважатися особою, що здійснює самопредставництво ДСА України, оскільки з доданого до касаційної скарги Положення не передбачається такої можливості у зв`язку з наявними обмеженням, що суперечить самої суті інституту самопредставництва. 
За таких обставин, касаційну скаргу необхідно повернути заявнику, оскільки її підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
Керуючись статтею  248, пунктом 1 частини п`ятої статті  332 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
1.  Касаційну скаргу Державної судової адміністрації України на рішення  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2022  року у справі №340/1746/21 за позовом    ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Державної судової адміністрації України, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області, про відшкодування шкоди - повернути особі, яка її подала.
2.  Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3.  Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя	                                    Н.А. Данилевич