ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21665/21                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 вересня 2022 року                                                                                         м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді – Лічевецького І.О., суддів – Василенка Я.М., Оксененка О.М., при секретарі – Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення   Окружного адміністративного суду м. Києва від 09   травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,  
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_1 , яка діє як законний представник (опікун) недієздатної ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови в виплаті гарантованих сум відшкодування;
- стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 , яка діє як законний представник (опікун) недієздатної ОСОБА_2 гарантовані суми відшкодування по депозитному вкладу, що був розміщений на депозитному рахунку № НОМЕР_1 в Товаристві з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА», а саме в розмірі 200    000,00 грн., щодо померлого ОСОБА_2 , права та обов`язки якого успадкувала недієздатна ОСОБА_2 та в розмірі 200    000,00 грн. в інтересах безпосередньо недієздатної ОСОБА_2 ;
- встановити судовий контроль за виконанням Фонду гарантування вкладів судового рішення в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позов обґрунтовано тим, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб порушено права та охоронювані законом інтереси недієздатної ОСОБА_2 та, як наслідок позивача, як законного представника (опікуна) останньої.     Зазначає, що з моменту набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 року у справі №826/17717/18, відповідач не розглянув заяву позивача, а тому допустив протиправну бездіяльність.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 травня 2022 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 , яка діє як законний представник (опікун) недієздатної ОСОБА_2  подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Зокрема, апелянт зазначає, що враховуючи викладені в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 року у справі №826/17717/18 обставини, звернення позивача із заявою щодо здійснення виплат по депозитним вкладам в строк, що не перевищує 3-х років є допустимим.
Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження з 01 вересня 2022 року.
Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній  матеріалами.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Постановою Правління Національного банку України    від 19.02.2010 року №    79 було прийнято рішення про    відкликання банківської ліцензії та    ліквідацію з    22.02.2010 року Товариства з    обмеженою відповідальністю Комерційний банк    «АРМА».
Як свідчать матеріали справи, на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб опубліковано оголошення, відповідно до якого, оскільки сплив трирічний строк з дня настання недоступності вкладів у ТОВ КБ «Арма», виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам даного банку Фондом завершені.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.07.2013 у справі № 753/1694/13 визнано ОСОБА_2 недієздатною, встановлено опіку над недієздатною, призначено її опікуном двоюрідну сестру ОСОБА_1 
08.09.2017 позивачка звернулась із заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якій просила надати інформацію про вклад у ТОВ КБ «Арма» та роз`яснити спосіб повернення депозитних коштів.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 26.09.2017 № 07-036-19496-17 повідомив, що в зв`язку з завершенням трирічного строку з дня настання недоступності вкладів у ТОВ КБ «Арма», ліквідація якого проводилася відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд завершив виплати коштів вкладникам даного банку.
25.10.2017 року позивачка звернулась із заявою до директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушиліна К.М., в якому просила розглянути питання щодо проведення виплати ОСОБА_2 та ОСОБА_2 гарантованих сум відшкодування в розмірі 200 000, 00 грн. кожному після ліквідації ТОВ КБ «Арма» та закінчення трирічного строку з дня настання недоступності вкладів, оскільки свідоцтва про право на спадщину були видані в 2015 році, а строки позовної давності на вимоги вкладника до банку (фінансової установи) не поширюються.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 24.11.2017 № 37-036-23835/17 повідомив, що трирічний термін для звернення вкладників банку ТОВ КБ «Арма» сплинув 22.02.2013. При цьому, оскільки ОСОБА_3 не звернувся до Фонду у встановлений строк, підстави для виплати відшкодування в зв`язку з пропущенням строку для звернення до Фонду відсутні.
Вважаючи протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо виплати гарантованих сум, позивачка звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №826/17717/18 у задоволенні позовних вимог позивача до Фонду гарантування вкладів відмовлено повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 у справі №826/17717/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах недієздатних ОСОБА_2 та ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2020 скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо розгляду по суті заяви ОСОБА_1 в інтересах недієздатних ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про проведення виплати ОСОБА_2 та ОСОБА_2 гарантованих сум відшкодування в розмірі 200 000, 00 грн. за депозитним вкладом, що був розміщений на депозитному рахунку № НОМЕР_1 в Товаристві з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА».
Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розглянути по суті заяву ОСОБА_1 в інтересах недієздатних ОСОБА_2 та ОСОБА_2 про здійснення на їх користь виплати за депозитним вкладом, що був розміщений на депозитному рахунку № НОМЕР_1 в Товаристві з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» в межах гарантованих сум відшкодування - 200    000, 00 грн. в інтересах ОСОБА_2 та в розмірі 200 000, 00 грн. в інтересах ОСОБА_2 .
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
08.07.2020 року позивачка звернулась до Директора розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою    (вх. В-1900/20 від 10.07.2020) про вжиття заходів стосовно виплати коштів, згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 по справі №826/17717/18.
Листом від 05.08.2020 №27-036-10246/20 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що враховуючи відсутність звернення ОСОБА_3 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у встановлений законодавством строк, відсутні правові підстави для виплати відшкодування, у зв`язку з закінченням строку з дня недоступності вкладів у ТОВ «КБ «АРМА» на підставі норм Закону України «Про Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» від 20.09.2001 №2740-III (в редакції, чинній на час ліквідації ТОВ КБ «АРМА») та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.03.2013 №15.
Як вказує позивачка, зазначений лист нею отримано не було, у зв`язку із чим 27.05.2021 року    її представником направлено відповідачу адвокатський запит, у якому просив повідомити про причини невиконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 року в адміністративній справі №826/17717/18 та не вжиття заходів щодо відшкодування громадянці ОСОБА_1 гарантованих державою сум за депозитним вкладом з урахуванням обставин, встановлений вказаною постановою, що набрала законної сили.
Листом від 15.06.2021 року №60-8117/21 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив заявника, що станом на день завершення виплати, інформація у загальному Реєстрі вкладників щодо ОСОБА_1 відсутня.
Не погоджуючись з такими діями Фонду, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять в собі належних та достатніх доказів щодо причин, які унеможливили звернення ОСОБА_1 до ФГВФО раніше чи протягом короткого проміжку часу з дня отримання свідоцтва про спадщину за законом та за заповітом та обізнаності її, як законного представника (опікуна) недієздатних осіб про наявність в останніх вкладів в ТОВ КБ «АРМА».
Надаючи правову оцінку правомірності прийнятого судом першої інстанції рішення з урахуванням доводів апеляційної скарги та встановлених обставин справи, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до пункту 3 розділу X Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб        ініційована до набрання чинності цим Законом процедура ліквідації банку здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.
На час прийняття рішення про ліквідацію банку діяв  Закону України «Про Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» від 20.09.2001 №2740-III  (Далі - Закон № 2740-ІІІ).
Згідно  статті 30 Закону № 2740-ІІІ    вкладники набувають право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в грошовій одиниці України з дня настання недоступності вкладів. При цьому, недоступність вкладів - це неможливість одержання вкладу вкладником відповідно до умов договору, яка настає з дня призначення ліквідатора учасника (тимчасового учасника) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (пункт 3 частини першої  статті 1 Закону № 2740-ІІІ).
Оскільки рішення про ліквідацію ТОВ КБ «Арма» прийнято до набрання  Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  чинності, то до відносин з ліквідації банку ТОВ КБ «Арма» підлягають застосуванню норми  Закону України «Про банки і банківську діяльність» (надалі за текстом Закон №2121-III).
Згідно із статтею 87  Закону №2121-III  банк може бути ліквідований: 1) з ініціативи власників банку; 2) з ініціативи Національного банку України (у тому числі за заявою кредиторів).
Ліквідація банку з ініціативи Національного банку України здійснюється відповідно до цього  Закону  та нормативно-правових актів Національного банку України.
Постановою Правління Національного банку України від 19.02.2010 року №79 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 22.02.2010 року ТОВ «Комерційний банк «Арма».
Відповідно до рішення адміністративної ради Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.08.2012 №27 «Про збільшення розміру відшкодування коштів за вкладами» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснював виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам зазначеного банку в межах 200 000, 00 грн.
Як вбачається із матеріалів справи, згідно з рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 07.03.2013 року №15 «Щодо строків звернення вкладників», вкладники банків, які перебувають у стадії ліквідації та для яких процедура ліквідації здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», мали право звернутися до ФГВФО за отриманням відшкодування коштів за вкладами протягом 3-х років з дня настання недоступності вкладів.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що оскільки днем настання недопустимості вкладів для вкладників ТОВ КБ «АРМА» є 22.02.2010 (день призначення ліквідатора даного банку), тому вкладники мали право звернутись до Фонду за відшкодуванням вкладу протягом трьох років з даної дати, тобто до 22.02.2013 року.
Щодо доводів апелянта про те, що судом апеляційної інстанції у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2020 року у справі №826/17717/18 встановлено факт поважності причин пропуску строку звернення позивача до Фонду, колегія суддів зазначає наступне.
В силу приписів частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Більше того, з 07.10.2015 року ОСОБА_4 була обізнана про склад спадщини, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , однак із заявою до Фонду звернулася лише 08.09.2017 року, тобто майже через 2 роки із дня отримання свідоцтва про спадщину за законом та за заповітом.
Щодо доводів ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що з моменту набрання законної сили вказаною постановою суду, відповідач по суті заяву позивача не розглянув, чим допустив протиправну бездіяльність, суд зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, на адвокатський запит від 27.05.2021 року відповідачем листом від 15.06.2021 року №60-8117/21, який міститься в матеріалах справи, повідомлено позивача, що вкладники мало право звернутися протягом 3-х років з дня настання недоступності вкладів, а також станом на день завершення виплат, інформація у загальному Реєстрі вкладників щодо ОСОБА_1 була відсутня.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в межах спірних правовідносин відсутні ознаки протиправної бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відмови у виплаті гарантованих сум відшкодування.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
За правилами  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями  315,  316,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
                
П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 травня 2022 року – без змін.
Постанова    суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуючий                    суддя                                        І.О.Лічевецький

Суддя                                        Я.М.Василенко

Суддя                                        О.М.Оксененко