ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 жовтня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/1579/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року (суддя Прасов О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

                                                               ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не врахування стажу роботи згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 по 10.09.2007; з 11.09.2007 по 22.07.2008; з 24.09.2008 по 15.05.2010; з 01.07.2010 по 01.09.2011; з 02.09.2011 по 09.07.2012; з 22.12.2012 по 14.02.2013; з 13.03.2014 по 23.06.2014; з 25.06.2014 по 19.01.2016; з 01.02.2016 по 31.03.2016; з 25.05.2016 по 20.09.2016; з 22.09.2016 по 02.11.2017 та не виключенням невигідних коефіцієнтів заробітку таких, як 1987 році; з 2010 року по 2015 рік, 2020 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області врахувати стаж роботи згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 по 10.09.2007; з 11.09.2007 по 22.07.2008; з 24.09.2008 по 15.05.2010; з 01.07.2010 по 01.09.2011; з 02.09.2011 по 09.07.2012; з 22.12.2012 по 14.02.2013; з 13.03.2014 по 23.06.2014; з 25.06.2014 по 19.01.2016; з 01.02.2016 по 31.03.2016; з 25.05.2016 по 20.09.2016; з 22.09.2016 по 02.11.2017 та здійснити перерахунок та виплатити різницю від раніше отриманої пенсійної виплати та перерахованої станом на момент звернення з заявою - 29.05.2020.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не врахування стажу роботи згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 по 10.09.2007, з 11.09.2007 по 22.07.2008, з 24.09.2008 по 28.02.2010, з 01.04.2010 по 15.05.2010, з 01.01.2012 по 31.01.2012, з 01.04.2012 по 30.04.2012, з 22.12.2012 по 14.02.2013, з 01.08.2017 по 30.09.2017.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області врахувати стаж роботи згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 по 10.09.2007, з 11.09.2007 по 22.07.2008, з 24.09.2008 по 28.02.2010, з 01.04.2010 по 15.05.2010, з 01.01.2012 по 31.01.2012, з 01.04.2012 по 30.04.2012, з 22.12.2012 по 14.02.2013, з 01.08.2017 по 30.09.2017 та здійснити перерахунок та виплатити різницю від раніше отриманої пенсійної виплати та перерахованої станом на момент звернення з заявою - 29.05.2020.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; код ЄДРПОУ 20490012) судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у сумі 992 грн. 40 коп.
Задовольнити частково заяву представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень (відповідача) судових витрат.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69057; код ЄДРПОУ 20490012) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн. 00 коп.
В іншій частині заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу – відмовити.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
29.05.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком.
Відповідно до рішення №083850005484 від 16.06.2020 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з врахуванням його страхового стажу 31 рік 7 місяців 8 днів (а.с.14).
У Трудовій книжці НОМЕР_2 та Вкладиші до Трудової книжки НОМЕР_3 зазначено, що позивач, зокрема: з 08.08.2002 по 10.09.2007 – працював водієм автобусу у 1 колоні, працював на регулярних міських пасажирських маршрутах у ТОВ «Мир доріг» (Москва, Російська Федерація); з 11.09.2007 по 22.07.2008 – працював водієм автобусу на регулярних міських пасажирських маршрутах у ТОВ «Мир доріг» (Москва, Російська Федерація); з 24.09.2008 по 15.05.2010 – працював водієм категорії «Д» у ТОВ «Альянс-Авто»; з 01.07.2010 по 01.09.2011 – працював водієм автотранспортного засобу у ТОВ «Мілленіум»; з 02.09.2011 по 09.07.2012 – працював водієм автотранспортного засобу у ТОВ «Прайм-»; з 22.12.2012 по 14.02.2012 – працював водієм автотранспортного засобу категорії «Д» у ТОВ «Запоріжтрансавто»; з 13.03.2014 по 23.06.2014 – працював водієм автотранспортного засобу категорії «Д» у ТОВ «Приміські сполучення»; з 25.06.2014 по 19.01.2016 – працював водієм автотранспортного засобу категорії «Д» у ПрАТ «Запорізьке АТП 12329»; з 01.02.2016 по 31.03.2016 – працював водієм автотранспортних засобів категорії «Д» у ТОВ «Правекстар»; з 25.05.2016 по 20.09.2016 – працював водієм автотранспортного засобу категорії «Д» у ТОВ «Приміські сполучення»; з 22.09.2016 по 02.11.2017 – працював водієм автотранспортних засобів категорії «Д» у ТОВ «Альянс-Авто».
Не погодившись з обрахунком  страхового стажу, позивач звернувся з даним позовом. 
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність дій доведено не було. 
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У ст.6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року зазначено:   1.Призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди провадиться за місцем проживання. 2.Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових підставах та за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а також території колишнього СРСР за час до набуття чинності даної Угоди. 3.Обчислення пенсій провадиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди запроваджено національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.
У ст.11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року зазначено:  Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав та держав, що входили до складу СРСР до 1 грудня 1991р., приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.
Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з   абзацом третім   частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до   пунктів   7,   8,   9   і   14   статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до   частини другої   статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії ОСОБА_1 за спірні періоди не є підставою для позбавлення позивача права на зарахування даних періодів до страхового стажу позивача для обчислення пенсії за віком.
Судом першої інстанції вірно було взято до уваги, що відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 вже (до пред`явлення даної позовної заяви до суду) зараховані періоди (відповідно до Форми РС-право) за Трудовою книжкою НОМЕР_2 та Вкладишем до Трудової книжки НОМЕР_3 : з 01.03.2010 по 31.03.2010, з 01.07.2010 по 01.09.2011, з 02.09.2011 по 31.12.2011, з 01.02.2012 по 31.03.2012, з 01.05.2012 по 09.07.2012, з 13.03.2014 по 23.06.2014, з 25.06.2014 по 19.01.2016, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 25.05.2016 по 20.09.2016, з 22.09.2016 по 31.07.2017, з 01.10.2017 по 02.11.2017.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем до страхового стажу ОСОБА_1 безпідставно не зараховані періоди (відповідно до Форми РС-право) за Трудовою книжкою НОМЕР_2 та Вкладишем до Трудової книжки НОМЕР_3 : з 01.01.2004 по 10.09.2007, з 11.09.2007 по 22.07.2008, з 24.09.2008 по 28.02.2010, з 01.04.2010 по 15.05.2010, з 01.01.2012 по 31.01.2012, з 01.04.2012 по 30.04.2012, з 22.12.2012 по 14.02.2013, з 01.08.2017 по 30.09.2017.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не врахування стажу роботи згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 по 10.09.2007, з 11.09.2007 по 22.07.2008, з 24.09.2008 по 28.02.2010, з 01.04.2010 по 15.05.2010, з 01.01.2012 по 31.01.2012, з 01.04.2012 по 30.04.2012, з 22.12.2012 по 14.02.2013, з 01.08.2017 по 30.09.2017; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області врахувати стаж роботи згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 по 10.09.2007, з 11.09.2007 по 22.07.2008, з 24.09.2008 по 28.02.2010, з 01.04.2010 по 15.05.2010, з 01.01.2012 по 31.01.2012, з 01.04.2012 по 30.04.2012, з 22.12.2012 по 14.02.2013, з 01.08.2017 по 30.09.2017 та здійснити перерахунок та виплатити різницю від раніше отриманої пенсійної виплати та перерахованої станом на момент звернення з заявою - 29.05.2020.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу. 
Представником позивача у позові заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн. 
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача було подано: Ордер на надання правничої (правової) допомоги Серії АР №1076903; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002698; Договір про надання правової допомоги №ГМ/2020 від 01.12.2020; Розрахунок (попередній) суми судових витрат; Акт завершення етапу робіт за договором на надання правової допомоги від 05.01.2022; Квитанцію до прибуткового касового ордера №3 від 05.01.2022 на суму 3000,00 грн.
Судом першої інстанції вірно було враховано, що така категорія адміністративних справ є поширеною, а, отже, не потребує витрат значних зусиль при здійсненні професійної правничої допомоги.
Вірно суд першої інстанції рахував, що заявником документально та нормативно не обґрунтовано кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що  з урахуванням вимог ч.5 ст.134 КАС України, витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу у сумі 2500 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -                                   

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 12 жовтня 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш