П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  726/923/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Байцар Л.В.   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
23 листопада 2022 року                                                                                                     
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Чернівецькій області на рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 серпня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону роти №4 Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ружицької Тетяни Іванівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Садгірського районного суду міста Чернівці з адміністративним позовом до інспектора 1-го батальйону роти №4 Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ружицької Тетяни Іванівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови  від 18.06.2022 серії ЕАР №5500597 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП.
Рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 29.08.2021 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 29.08.2022 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у даній справі надійшла до відповідача лише 30.08.2022, що об`єктивно унеможливило участь відповідача у судовому розгляді даної справи. Крім того, відповідач звернув увагу на необґрунтованість заявлених позивачем витрат на правову допомогу.
Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.
Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою інспектора 1-го батальйону роти №4 Управління патрульної поліції у Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Ружицької Тетяни Іванівни від 18.06.2022 серії ЕАР №5500597 ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн за те, що 18.06.2022 у м. Чернівці по вул. Калинівській, 13 позивач керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. "в" ПДР України.
Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до ст.23 Закону України “Про Національну поліцію” поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п.2.3«в» Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Згідно ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.
Апеляційний суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів вчинення позивачем порушення вимог п.2.3«в» Правил дорожнього руху України. Крім того, у спірній постанові не зазначено доказів, на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що факт вчинення позивачем 18.06.2022 порушення вимог п.2.3«в» Правил дорожнього руху України, не підтверджується належними доказами, що свідчить про протиправність оскаржуваної постанови від 18.06.2022 серії ЕАР №5500597.
Посилання відповідача на те, що ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у даній справі надійшла до відповідача лише 30.08.2022, що об`єктивно унеможливило участь відповідача у судовому розгляді даної справи, апеляційний суд вважає безпідставними, адже згідно наявних у матеріалах справи доказів ухвала Садгірського районного суду міста Чернівці від 05.08.2022 надіслана сторонам 12.08.2022, отримана Департаментом патрульної поліції 22.08.2022.
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість заявлених позивачем витрат на правову допомогу, колегія суддів не враховує, адже у рішенні Садгірського районного суду міста Чернівці від 29.08.2022 не вирішувалось питання про відшкодування позивачу витрат на правову допомогу, а ухвалою Садгірського районного суду міста Чернівці від 22.09.2022 відповідну заяву позивача залишено без розгляду.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 29 серпня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.